ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                                        
 
22 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 404/33/22
провадження № 61-18469 св 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого – Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
заявник –  ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Кропивницька міська рада, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Кропивницької міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Мохонько В. В. від 28 березня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Голованя А. М., Демешко Л. В. від 19 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви
У січні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із    ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його 
баба – ОСОБА_2 , тому він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті, так як відсутні інші спадкоємці.
16 вересня 2021 року за вих. № 43/01-16 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Шполянською А. О. йому роз`яснено, що для оформлення спадщини після смерті баби — ОСОБА_2 , йому необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Заявник зазначав, що його мати – ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_2 , померла  
ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, він у порядку спадкування за правом представлення має право на спадщину баби ОСОБА_2 . Він постійно проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 .
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд його заяву задовольнити.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Судові рішення мотивовані тим, що  ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом у порядку спадкування за правом представлення, постійно проживав разом із спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) на час відкриття спадщини в одній квартирі та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, тому він вважається таким, що прийняв спадщину. Заявник свої вимоги довів належними й допустимими доказами.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У грудні 2023 року Кропивницька міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 
від 28 березня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 19 жовтня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року клопотання Кропивницької міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено й поновлено цей строк, відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано цивільну справу 
№ 404/33/22 із Кіровського районного суду м. Кіровограда та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
У лютому 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга Кропивницької міської ради мотивована тим, що судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Судами застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норм права уподібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20, 
в якій зазначено, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
Вважає, що факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем 
( ОСОБА_2 ) не доведено належними та допустимими доказами. При цьому, вказує, що довідка від 09 липня 2021 року, яка видана головою правління ОК «ЖБК» «Інгул» та підтверджує, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації місця проживання разом із бабою не є належним доказом у справі, оскільки вказана довідка не підтверджує факт постійного проживання, а лише підтверджує проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) п`ять місяців.
При цьому, вказує, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 проживав постійно з ОСОБА_2 спільно протягом 5 років.
Відзиви на касаційну скаргу від учасників справи до суду не надходили.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 
від 15 жовтня 2001 року.
29 червня 2004 року та 23 липня 2004 року державними нотаріусами Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 
Спадкове майно, на яке видано свідоцтва складається із: квартири АДРЕСА_2 та 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в 
АДРЕСА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 
від 09 червня 2006 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 
4,50 гектарів розташованої на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області,цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Шполянської А. О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Шполянською А. О. за вих. 
№ 43/01-16 роз`яснено ОСОБА_1 , що для оформлення спадщини після смерті баби — ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька якої — ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якої було: 
АДРЕСА_1 , йому необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 12 квітня 2003 року.
Згідно з довідки № 93 виданої 07 вересня 2021 року головою правління ОК «ЖБК» «Інгул» ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та була зареєстрована з 16 листопада 2005 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Із довідки вбачається, що на день смерті разом із ОСОБА_2 проживали без реєстрації: онук - ОСОБА_1 та його дружина — ОСОБА_5 та впродовж 6-ти місяців склад сім`ї не змінювався.
Встановлено, що ОСОБА_2 проживала до дня своєї смерті у квартирі, що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: 1) Застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду; 2) Судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга Кропивницької міської ради задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частинами першою–третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, 
в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20, провадження № 8679 св 21.
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір з урахуванням наведених норм процесуального права щодо доказування, виходили із доведеності заявником факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем – ОСОБА_2 на час відкриття спадщини в одній квартирі та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, тому він вважається таким, що прийняв спадщину.
При цьому суди вірно дослідили і надали правильну правову оцінку: довідці № 93 виданої 07 вересня 2021 року головою правління ОК «ЖБК» «Інгул» ОСОБА_4 , в якій, вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та була зареєстрована з 16 листопада 2005 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Із довідки вбачається, що на день смерті разом із ОСОБА_2 проживали без реєстрації: онук - ОСОБА_1 та його дружина — 
ОСОБА_5 та впродовж шести місяців склад сім`ї не змінювався. Поясненням 
свідка - ОСОБА_4 , який надав інформацію про те, що ОСОБА_1 постійно проживав із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 .
Крім того, судами встановлено, що ОСОБА_2 проживала до дня своєї смерті у квартирі, що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновками судів про задоволення заяви ОСОБА_1 .
Посилання касаційної скарги на те, що відсутні докази постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спільно протягом 5 років, є помилковим розумінням правил спадкування. Зазначене положення стосується спадкування за законом у четвергу чергу згідно зі статтею 1264 ЦК України, якою передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Натомість, заявник у заяві посилався на спадкування за правом представлення,         а не у порядку 4 черги спадкування.  
За загальним правилом в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга – це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої – п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.
На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої – п`ятої черги.
Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення  – це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.
По своїй суті спадкування за правом представлення – це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям за законом пізнішої черги переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу). 
Мати заявника – ОСОБА_3 як дочка ОСОБА_2 мала перший ступінь споріднення із спадкодавцем. За правом представлення своєї матері ОСОБА_3 , яка померла до відкриття спадщини, заявник набув права на спадкування в першу чергу за законом.  
Установивши, що заявник, як внук спадкодавця, за правом представлення своєї матері набув права на спадкування в першу чергу за законом після смерті спадкодавця та прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 , суд вірно задовольнив заяву. 
Інших доводів касаційна скарга не містить. 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій – без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційну скаргу Кропивницької міської ради залишено без задоволення, розподіл судових витрат за подання відповідної касаційної скарги Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Кропивницької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                            Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                       І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько 
Г. В. Коломієць 
Р. А. Лідовець