ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 693/871/23                                             Головуючий у І інстанції - Коцюбинська Ю.Д.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
  Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

                                      при секретарі:                  Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 15 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаської області, Головного управління Національної поліції в Черкаської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Черкаської області, Головного управління Національної поліції в Черкаської області, в якій просив визнати незаконною і скасувати постанову в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 342425 від 05.05.2023, складеної Старшим сержантом поліцейським СРПП ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Прокопенком С.П. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, а провадження в справі - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Позов обґрунтований тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутня вина та умисел у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Також, Позивачем наголошено, що він приїхав до кафе о 18:10 год, зустрівся із подружкою доньки ОСОБА_2 та передав їй ключі від автомобіля та документи, зокрема, технічний паспорт. Коли через пів години приїхали працівники поліції, Позивач намагався їм пояснити, що перебуває у кафе, документи віддав, але його не слухали та протиправно склали оскаржувану постанову.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 15 травня 2024 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Апеляційна скарга мотивована доводами, які аналогічні викладеним у позовній заяві, та стосуються того, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Головним управлінням Національної поліції в Черкаської області подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому воно просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відзиву Управління патрульної поліції в Черкаської області на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представника Позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що              05 травня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Старшим сержантом Прокопенком Сергієм Павловичем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 342425.
У вказаній постанові зазначається, що Позивач 05 травня 2023 року о 19 год. 10 хв., в м. Жашків по вул. Захисників України, керуючи транспортним засобом марки VOLVO моделі ХС70, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не мав при собі/не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність частиною 1 ст. 126 КУпАП.
Даною постановою до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.
Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 342425 від 05 травня 2023 року протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявні в справі відеозаписи, доводи Позивача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, отже відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема статті 122-126).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.
За приписами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1               ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).
За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.05.2023 відносно ОСОБА_1 (Позивача) складено два протокола про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення.
Протоколом про адмінправопорушення серії ААБ № 157159 від 05.05.2023 встановлено, що 05.05.2023 року по вул. Захисників України в м. Жашків Черкаської області ОСОБА_1 (Позивач) керував автомобілем VOLVO XC 70, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки за допомогою приладу Драгер та в КНП «Жашківська БПЛ» відмовився під відеозапис на нагрудну камеру.
Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 18 серпня          2023 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року у справі 693/521/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 842280 від 05.05.2023 року встановлено, що 05.05.2023 року по вул. Захисників України у м. Жашків             ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані в кафе «Кайф» нецензурно висловлювався до працівників кафе та погрожував фізичною розправою. Таким чином, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 14 серпня                 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що переглядом відеозапису з камери встановленій у середині кафе 05.05.2023 о 18:10 годині ОСОБА_1 приїхав до кафе по вул. Захисників України у м. Жашків на автомобілі доньки ОСОБА_3 VOLVO ХС70 з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Через деякий час віддав документи (посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з державним номерним знаком НОМЕР_1 ) подрузі доньки, так як приїхав в кафе зустрітися з товаришем та вживати їжу, алкогольні напої.
З метою запобігання керування транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, дочка ОСОБА_1 попросила останнього передати документи та ключі від автомобіля своїй подрузі ОСОБА_4 .
Через деякий час, близько 18 години 39 хвилин приїхали працівники поліції до кафе, в якому Позивач вже перебував близько 30 хвилин, вживав їжу, алкогольні напої та почали вимагати у нього посвідчення водія.
Позивач запитав у поліцейських, на яких підставах вони вимагають у нього посвідчення водія, якщо він перебуває на терасі кафе зі своїм товаришем та відпочиває, на час звернення поліцейських він не керує транспортним засобом, є пішоходом, має бажання випити кави та запропонував поліцейським для встановлення особи свій паспорт.
Колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні суду першої інстанції у даній адміністративній справі було допитано свідка ОСОБА_2 , яка вказала суду, що в той день перебувала у вказаному кафе, їй зателефонувала донька Позивача - ОСОБА_5 , та попросила підійти до батька та забрати в нього документи, які в подальшому привезти до неї.

Свідок зустрілась з Позивачем на парковці перед кафе, де останній передав їй невелику сумочку (барсетку), яку вона відвезла до доньки Позивача - ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 відкрила сумочку, там були якісь документи та технічний паспорт на машину.
Свідок зазначила, що спілкувалась з Позивачем декілька хвилин, він вів себе спокійно. Потім вона повернулась до кафе, допила каву та поїхала до ОСОБА_5 . Працівників поліції не бачила.
Свідок попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань і була допитана судом першої інстанції у присутності учасників справи з метою повного та всебічного розгляду справи.
Колегія суддів дослідила аудіозапис судового засідання суду першої інстанції, в якому відображено показання свідка ОСОБА_2 та встановила, що виклик ОСОБА_2 , як свідка здійснено судом першої інстанції у межах своїх повноважень.
Колегія суддів звертає увагу, що покази свідка ОСОБА_2 не спростовують факт вчинення Позивачем вищевказаного правопорушення, з огляду на наступне.
Головним управлінням Національної поліції в Черкаської області до відзиву на адміністративний позов було додано диск із відеозаписами, які колегією суддів було досліджено та встановлено, що:
- відеозапис 1 зроблений стаціонарною камерою встановленою на будівлі кафе починається о 18:39 год. 05.05.2023 з того, що під`їжджає транспортний засіб марки VOLVO моделі ХС70, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням Позивача. Позивач виходить із машині о 18:40 год. та прямує до кафе.
З вказаного відеозапису вбачається, що в руках Позивача о 18:40 год. відсутня будь яка сумочка (барсетка, папка тощо). Позивач сперечається з офіціантом та о 18:40:55 заходить у кафе.
Відеозапис 2 зроблений стаціонарною камерою встановлено в середині кафе починається о 18:40:47 з того, що Позивач підходить до скляних дверей та входить у приміщення кафе. В кафе Позивач зазначає, що йому заважають автомобілі, припарковані перед кафе. В ході розмови з працівником кафе Позивач нецензурно висловлюється в бік працівника.
З вказаного відеозапису вбачається, що Позивач о 18:42 виходить із приміщення, та в останнього в руках ключи та телефон (будь яка сумочка (барсетка) відсутня).
Відеозапис 3 зроблений тією ж камерою в приміщенні кафе починається о 18:42:35 з того, що Позивач повертається в приміщення та продовжує сварку. Запис закінчується о 18:44:08. Весь цей час Позивач на відео висловлює свої думки, спілкується з якимось чоловіком, якому зазначає про свою любов та пошану та разом з ним виходить з приміщення.
Відеозапис 4 зроблений на боді камеру працівника поліції починається о 18:45:09.
З вказаного відеозапису вбачається, що о 18:46:29 працівник поліції підходить до Позивача, який продовжує спілкуватись з тим самим чоловіком, з яким вийшов з приміщення кафе.
При спілкуванні із працівниками поліції Позивач заперечував, що керував автомобілем. Стверджував, що ходить пішки, на автомобілі марки VOLVO моделі ХС70, з державним номерним знаком НОМЕР_1 приїхав не він.
На пропозицію працівника поліції надати посвідчення водія та технічний паспорт зазначив, що документів не має, зараз зателефонує та привезуть, проте не телефонує та продовжує суперечки з працівниками поліції.
На всіх відеозаписах свідок ОСОБА_2 відсутня.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Тобто, після дослідження колегією суддів відеофайлів, які знаходяться в матеріалах даної адміністративної справи, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановили, що Позивач після приїзду до кафе «Кайф» 05.05.2023 о 18:39 хв. зайшов до нього о 18:40, а не о 18:10 як стверджує представник Позивача.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у поліцейського були правові підстави для реалізації повноважень вимагати у Позивача посвідчення водія відповідної категорії та технічний паспорт на транспортний засіб.
Щодо заперечення представника Позивача - адвоката Гринька В.Ф. стосовно того, що Позивач не керував транспортним засобом в той час як представники поліції запропонували йому надати документи на право управління автомобілем та технічний паспорт, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, то колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Крім того, факт керування Позивачем 05.05.2023 о 18:39 хв. транспортним засобом було встановлено постановою Жашківського районного суду Черкаської області від               18 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від              20 жовтня 2023 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, дослідивши наявні в справі відеозаписи, пояснення свідка ОСОБА_2 , дійшла висновку, що доводи Позивача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, а Відповідачем доведено належними та допустимими доказами підтвердження керування саме Позивачем транспортним засобом марки VOLVO моделі ХС70, з державним номерним знаком НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», тобто вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 15 травня             2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                                  Л.О. Костюк