Ухвала
 
24 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 159/6566/15-ц
провадження № 61-17138св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,  Тітова М. Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ковельської філії Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Ковельської міської ради Волинської області, третя особа - Реєстраційна служба Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,
 
за касаційною скаргою адвоката Овсієнко Оксани Володимирівни як представника ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у складі колегії суддів Осіпука І. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
У грудні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 27 жовтня 1993 року, видане Фондом комунального майна Ковельської міської Ради народних депутатів Волинської області на квартиру АДРЕСА_1 , на прізвище ОСОБА_1 ; визнати недійсною державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , проведену Волинським обласним бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1993 року № НОМЕР_1 на одну особу.
 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області рішенням від 29 лютого              2016 року позов задовольнив. Скасував свідоцтво про право власності на житло від 27 жовтня 1993 року, видане Фондом комунального майна Ковельської міської Ради народних депутатів Волинської області, на квартиру АДРЕСА_1 , на прізвище ОСОБА_1 Скасував державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , проведену Волинським обласним бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1993 року № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_5 10 жовтня                   2023 року звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Волинський апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 лютого 2016 року.
У касаційній скарзі (№ 429/1/216-24 від 26.01.2024), поданій до Верховного Суду, адвокат Овсієнко О. В. як представник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
05 березня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених  у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий  випадок  передбачено  у частині  тринадцятій статті 7 ЦПК України,  згідно             з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ковельської філії Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Ковельської міської ради Волинської області, третя особа - Реєстраційна служба Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно за касаційною скаргою адвоката Овсієнко Оксани Володимирівни як представника ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року  призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                Є. В. Коротенко
 
                                                                                                М. Ю. Тітов