Номер провадження: 33/813/1278/24
Номер справи місцевого суду: 947/2735/24 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,
осіб, які з`явилися до судового засідання:
-ОСОБА_1 ,
-захисник ОСОБА_1 адвокат Попова Олена Анатоліївна,
-свідок - лікар КНП «ООМЦПЗ ОМР Стоєва Г.Г.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Попової Олени Анатоліївни на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734271 від 09.01.2024 року, водій ОСОБА_1 01.01.2024 року о 15:00 годині по вул. Ак. Корольова, 16/1 в м. Одесі, керував автомобілем «Dacia Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи під дією лікарських препаратів. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, висновок № 000007. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9б Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 — адвокат Попова Олена Анатоліївна подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП, що виключає можливість для прийняття рішення про встановлення вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме такі вимоги: ОСОБА_1 не відмовлявся від проставлення підпису та ознайомлення з протоколом, у повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної поліції було виправлено дату на 09.01.2024 року та нижче доставлено час 09:00 год, на відеозаписі не відображено роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу, а також не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Порушено вимоги ст. 254 КУпАП, так як протокол про адміністративне правопорушення складено 09.01.2024 року, а висновок щодо результатів медичного огляду №000007 – 04.01.2024 року. 
Також, захисник посилається на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності з порушення п. 2.9 б ПДР, яким водієві заборонено керувати транспортним засобом перебуваючи від впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і уваги, проте у висновку вказано що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння лікарськими речовинами, що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та пункту 2.9 б.
Узагальнюючи доводи апеляційної скарги, всі вони зводяться до того, що Висновок від 04.01.2024 року складений з порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, а тому він є недійсний.
До апеляційної скарги було додано клопотання про виклик свідка — лікаря КНП «ООМЦПЗ ОМР Стоєву Г.Г.
В судове засідання апеляційної інстанції, яке призначене на 10.05.2024 року о 11:00 год., захисник ОСОБА_1 адвокат Попова Олена Анатоліївна підтримала клопотання про виклик свідка — лікаря КНП «ООМЦПЗ ОМР Стоєву Г.Г., у зв`язку з чим було оголошено перерву, для повторного виклику вищевказаного свідка.
У судове засідання призначене на 17.05.2024 року о 10:20 год., з`явилися ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Попова Олена Анатоліївна та свідок лікар КНП «ООМЦПЗ ОМР Стоєва Г.Г. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зокрема в даній справі на працівників поліції. 
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Притягуючи  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, районний суд виходив з того, що вина останнього підтверджується належними, достатніми та достовірними доказами, що наявні в матеріалах справи, з чим апеляційний суд повністю погоджується.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №734271 від 09.01.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 01.01.2024 року о 15:00 годині по вул. Ак. Корольова, 16/1 в м. Одесі, керував автомобілем «Dacia Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи під дією лікарських препаратів. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, висновок № 000007. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9б Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1);
-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 04 січня 2024 року лікарем КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №000007, складеному о 16 год. 30 хв. 01 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 (далі – медичний висновок від 04.01.2024 року). Згідно даних цього висновку ОСОБА_1 направлений на огляд 01 січня 2024 року о 15 год. 56 хв. З первинного висновку огляду вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння лікарським речовинами. Медичний висновок від 04.01.2024 року складений лікарем ОСОБА_3 (а. с. 5); 
-диски з відеозаписом з портативних відео-реєстраторів поліцейських № 474500, 471639, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений 01.01.2024 року о 15:00 годині по вул. Ак. Корольова, 16/1 в м. Одесі, співробітниками поліції на автомобілі «Dacia Logan» державний номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_1 співробітниками поліції доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. 01 січня 2024 року ОСОБА_1 , в медичному закладі, на запитання лікаря, чи вживав останній лікарські засоби, ОСОБА_1 повідомив, що вживає лікарський препарат «гідозепам», який взяв у батька, тому що погано спить. Лікарем було зроблено поверхневий огляд на швидкість реакції та взято необхідні аналізи сечі. Також, на відеозаписі з портативних відео-реєстраторів поліцейських № 474500 зафіксовано момент дзвінка працівника поліції ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , де працівник поліції спитала у останнього, чи прибув він на вул. Корольова, на що ОСОБА_1 відповів, що не може прибути, так як машина зламалась, на що працівник поліції повідомила, що відносно нього буде складено протокол, про адміністративне правопорушення, на що ОСОБА_1 сказав «добре». Ніяких заперечень чи прохань про відкладення не надходило. 
-повідомлення про запрошення до підрозділу поліції гр. ОСОБА_1 .
Також, апеляційним судом, було повторно досліджено, акт медичного № 000007 від 01.01.2024 року, який міститься в матеріалах справи, долучений захисником в суді першої інстанції, зі змісту якого вбачається, що окрім проведення візуального огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння та збору анамнезу, було відібране біологічне середовище у ОСОБА_1 сеча, для проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу, внаслідок чого, за результатами токсикологічного дослідження №21 виявлено бензодіазепіни; підсумовуючи викладене, лікар виклав заключний діагноз за результатами огляду та тестів, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, викликаному бензодіазепінами. 
При розгляді справи апеляційний суд виходить з наступного.
Пункт 2.9 «б» Правил Дорожнього Руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
За порушення даної норми права встановлено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, зокрема ст. 254-256, 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція від 07.11.2015 року).
Приписи статті 266 КУпАП регламентують порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Так, відповідно змісту даної статті, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно положень Інструкції від 09.11.2015 року ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу I).
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу І).
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п. 4, 7 розділу ІІІ).
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 12, 13 розділу ІІІ).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду) (п. 15 розділу ІІІ).
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу ІІІ).
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 розділу ІІІ).
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 19, 20 розділу ІІІ).
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 розділу ІІІ).
За змістом ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно змісту до п. 1, 2 розділу ІІ Інструкції від 07.11.2015 року протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
З метою встановлення всіх обставин у справі, для повного, належного та об`єктивного розгляду справи, апеляційним судом було викликано свідка - лікаря КНП «ООМЦПЗ ОМР Стоєву Г.Г., яка складала висновок № 000007від 04.01.2024. В судовому засіданні свідок пояснила, що в складі гідозепаму, входить діюча речовина бензодіазепін, яка заборонена постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року. Також свідок пояснила з приводу процедури огляду: з початку відбувається первинний огляд, що відображається в акті, а потім відбирається біологічне середовище і передається в лабораторію. На основі клінічної картини, та підтвердженням з лабораторії складається висновок. Свідок наголосила, що у складеному нею висновку № 000007від 04.01.2024 року, юридично правильніше казати про заключний діагноз «перебування під впливом лікарських засобів», а не «сп`яніння лікарськими засобами», але для свідка це рівнозначні поняття, так як в обидвох випадках це знижує реакцію. І тому, не коректність у висновку була зроблена більше «механічно». Крім того, лікар зазначила, що лабораторія виявляє тільки заборонені речовини, і в даному випадку це був бензодіазепін, та в анотації до лікарського засобу «гідозепам», вказано, що при вживанні потрібно утриматись від керування транспортним засобом. І кінцевий висновок відштовхується не від назви ліків, а від назви діючої речовини, яка виявлена лабораторією в біологічному середовище. Підсумовуючи свідок підтвердила, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була під впливом лікарських засобів, тому що згідно з клінічною картиною огляду, він був млявий, сповільнена реакція, а лабораторія в свою чергу, вже підтвердила кінцевий висновок.
Таким чином, апеляційним судом на підставі повторного дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи, та дослідження доказів, що здобуті в ході апеляційного провадження з метою перевірки доводів апеляційної скарги, встановлено, що наведені докази в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення 01.01.2024 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що було правильно встановлено в суді першої інстанції.
Стосовно дати складення протоколу про адміністративне правопорушення, то вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння - 01.01.2024 року. Даний огляд потребував серед іншого лабораторних досліджень, на проведення яких необхідний певний час. Відповідно до акту від 01 січня 2024 року № 000007 тамедичного висновку від 04 січня 2024 року ОСОБА_1 остаточний діагноз встановлений 04.01.2024 року. Дату коли саме посадова особа, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, отримала зазначений вище медичний висновок від 04 січня 2024 року, матеріали справи не містять, оскільки відсутній відповідний супровідний лист з відміткою про отримання. Після отримання вказаного медичного висновку 09.01.2022 року інспектором поліції було запрошено ОСОБА_1 до підрозділу поліції, що підтверджується матеріалами справами та доданим відеозаписом. Після чого було складено відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, очевидно, що для проведення лабораторних досліджень для встановлення остаточного діагнозу, скерування висновку до уповноваженої особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вжиття заходів для виклику особи для ознайомлення зі змістом медичного висновку потрібен певний час і тільки після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, такий протокол стосовно ОСОБА_1 був складений.
Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП, унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду, а тому вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги.
Твердження апелянта, що інспектором поліції не було надано ОСОБА_1 відповідного направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до найближчого закладу охорони здоров`я та копія відповідного направлення не долучена до матеріалів справи спростовуються змістом акту від 01 січня 2024 року № 000007 тамедичного висновку від 04 січня 2024 року, з яких встановлено, що огляд ОСОБА_1 здійснений, у зв`язку з направленням поліцейського 01.01.2024 року о 15 год. 56 хв. Крім того п. 1 розділу ІІ Інструкції від 07.11.2015 року не вимагає обов`язкового долучення до протоколу про адміністративне правопорушення направлення на огляд до медичного закладу. Слід зазначити, що відсутність в матеріалах справи направлення на огляд до медичного закладу не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.9б Правил дорожнього руху України та не тягне за собою безумовного скасування прийнятого судового рішення. Будь яких доказів про незгоду доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу матеріали справи не містять.
Апеляційний суд не вбачає суттєвих порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, висновком від 04.01.2024 року № №000007, так як вбачається з матеріалів справи, остаточний діагноз, а саме сп`яніння бензодіазапінами, зроблений лабораторним методом, визначена в тексті Постанови КМУ № 770 від 6 травня 2000 р. № 770 Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та іншому трактуванню не підлягає.
Крім того, вказуючи про порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734271 від 09.01.2024 року та медичного висновку від 04.01.2024 року, апелянт не надає до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, а також доказів проходження медичного огляду ОСОБА_1 самостійно в незалежній експертній установі з метою спростування вказаного медичного висновку, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка останнього, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.
Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, у зв`язку з чим судом було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або зміни постанови суду.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Попової Олени Анатоліївни — залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року — залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                О.М. Таварткіладзе