ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 травня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/11341/23
Головуючий у першій інстанції – Лібстер А. С.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/701/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                суддів:  Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.     
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про визнання дій незаконним та покладення обов`язку встановити індивідуальний газовий лічильник (суддя Лібстер А.С.), ухвалене о 11:40 у м. Чернігів, повний текст рішення складено 27 лютого 2024 року,  
                                               В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про визнання дій незаконним та покладення обов`язку встановити індивідуальний газовий лічильник.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , обладнаної однією газовою поверхнею та побутовим споживачем природного газу з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 . Квартира не обладнана індивідуальним лічильником газу в зв`язку з чим нарахування за газ здійснюється на дві особи. Позивач посилається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2 з 01.03.2017 року введено в експлуатацію загальнобудинковий прилад обліку газу, проте квартира позивача не обладнана індивідуальним лічильником газу та на його  звернення щодо встановлення лічильника АТ « Чернігівгаз» відмовляє, мотивуючи тим, що лічильник газу споживач може встановити за власні кошти. Вважає, що не встановлення на його звернення від 21 серпня 2023 року індивідуального лічильника газу в його  квартирі порушує  права, як споживача комунальних послуг, оскільки він користується послугами газопостачання із врахуванням встановлених тарифів, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, тому відповідач зобов`язаний вчинити дії, передбачені ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», забезпечити встановлення до 1 січня 2023 року лічильника газу у квартирі позивача, який використовує газ тільки для приготування їжі, із використанням робіт та за рахунок своїх коштів, як суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано незаконною відмову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» у встановленні абоненту ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу у квартирі АДРЕСА_1 ; зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити індивідуальний газовий лічильник ОСОБА_1 , як побутовому споживачу в квартирі АДРЕСА_1 ; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. 
Рішення суду мотивовано тим, що з урахуванням вимог ст.5 Закону України « Про захист прав споживачів» волевиявлення позивача на встановлення індивідуального лічильника газу не може бути проігнороване відповідачем. В силу дії прямої норми Закону з вимогою забезпечити індивідуальний облік споживання саме цієї комунальної послуги, доводи відповідача про плани розвитку газорозподільної системи затверджені у 2016 році та наявність загальнобудинкового вузла обліку природного газу не можуть бути підставою для відмови у встановленні індивідуального лічильника газу у квартирі позивача. Відмова встановити позивачу індивідуальний лічильник природного газу суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача, як споживача тому підлягають судовому захисту. Заперечення відповідача, щодо неналежності його, як відповідача у справі у зв`язку з закінченням  дії відповідної ліцензії на надання послуг з розподілу газу, а отже і припинення обов`язку встановлення індивідуального лічильника газу позивачу, суд не прийняв до уваги, оскільки АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» не перебуває у стані санації, банкрутства, припинення чи ліквідації, клопотань про заміну неналежного відповідача або залучення до участі в справі співвідповідача не надходило, тому відсутні підстави для процесуального правонаступництва. У разі внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань даних про правонаступника АТ « Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», яким може бути ТОВ « ГАЗОРОЗПОДІЛЬЧІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», ця юридична особа може бути залучена до участі у справі на стадії апеляційного чи касаційного оскарження або виконання судового рішення.
В апеляційній скарзі АТ «Чернігівгаз» просить скасувати оскаржуване рішення. Вказує на те, що 31 січня 2017 року між АТ «Чернігівгаз» та КП «Новозаводське» було укладено договір щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, а з 01 березня 2017 року за спірною адресою прийнято в експлуатацію будинковий вузол обліку природного газу і з цієї дати   проводяться комерційні розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання. Оскільки АТ «Чернігівгаз» забезпечило комерційний облік газу за адресою позивача шляхом встановлення будинкового лічильника газу за власний кошт, тому вважає, що у товариства відсутній обов`язок щодо встановлення індивідуального лічильника газу позивачу. Також вказує на те, що з 01 грудня 2023 року є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки з цієї дати розподіл природного газу на території Чернігівської області здійснює Чернігівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ – суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Статтею 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»  передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.
У постанові від 07 листопада 2018 року в справі № 214/2435/17 Верховний Суд дійшов висновку, що зі змісту ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання – газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу. Наведена норма лише визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку, отже відмова газорозподільної організації встановити фізичній особі – споживачу індивідуальний лічильник газу суперечить вимогам ч. 1 ст. 6 Закону.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 524/7637/16-ц зазначено, що «відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Питання щодо визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу, було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 214/2435/17. За результатом розгляду указаної справи було прийнято постанову від 07 листопада 2018 року та викладено наступні висновки. Зі змісту ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання – газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу".
По справі встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та побутовим споживачем природного газу, яким ним використовується лише для приготування їжі. Вказана квартира не обладнана індивідуальним лічильником газу.
31 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та Комунальним підприємством «Новозаводське» Чернігівської міської ради був укладений договір щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів будинку АДРЕСА_3 за умовами якого, ПАТ «Чернігівгаз» (Оператор ГРМ) бере на себе зобов`язання, а КП «Новозаводське» (Управитель) зобов`язується сприяти Оператору ГРМ у знятті, фіксації показань будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку газу. Показання лічильників газу, які встановлені у квартирах, знімає та фіксує Оператор ГРМ або споживач у встановленому законом порядку.
Із акту приймання загальнобудинкового комерційного вузла обліку газу в експлуатацію від 01 квітня 2017 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 в, встановлений вузол обліку газу Elster ВК-G10Т, заводський № 33999113, який може використовуватися як комерційний вузол обліку природного газу (а.с. 22).
29 серпня 2023 року АТ «Чернігівгаз» на звернення позивача від 21 серпня 2023 року щодо встановлення в його квартирі індивідуального лічильника газу повідомило про те, що по будинку за адресою: АДРЕСА_3 введено в експлуатацію загальнобудинковий прилад обліку газу за рахунок Оператора ГРМ. Побутові споживачі мають право забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифами на розподіл природного газу, однак Кабінетом міністрів України на даний час не прийнята відповідна методика компенсації грошових коштів (а.с.9-10).
Суд першої інстанції визнаючи незаконною відмову АТ «Чернігівгаз» по невстановленню позивачу ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу виходив з того що у встановлений законом строк, до 01 січня 2023 року, АТ «Чернігівгаз» як суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу, не встановило позивачу індивідуальний лічильник газу. 
Зважаючи на те, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення індивідуального газового лічильника АТ «Чернігівгаз» був зобов`язаний забезпечити до 01 січня 2023 року встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відмова АТ «Чернігівгаз» встановити індивідуальний лічильник позивачу суперечить вимогам законодавства, порушує права позивача та є незаконною.
Доводи апеляційної скарги про те, що на час виникнення спірних правовідносин не було передбачено встановлення лише індивідуальних лічильників газу, а визначено обов`язок суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території забезпечити приладом комерційного обліку газу є необґрунтованими, оскільки відмова споживачу встановити індивідуальний лічильник газу суперечить вимогам ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких волевиявлення позивача на встановлення індивідуального лічильника газу не може бути порушеним. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що право споживачів природного газу на встановлення індивідуального лічильника газу не перебуває в залежності наявності чи відсутності загальнобудинкового вузла обліку.
З урахуванням викладеного вище, правильним є висновок суду про визнання незаконної відмови АТ «Чернігівгаз» щодо не встановлення ОСОБА_1 індивідуального лічильника газу як побутовому споживачу у квартирі АДРЕСА_1 , який ґрунтується на матеріалах справи.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання АТ «Чернігівгаз» встановити ОСОБА_1 за зазначеною адресою індивідуальний лічильник газу, залишив поза увагою, що оператором ГРМ для споживача ОСОБА_1 у період з 21 серпня 2023 року по 01 грудня 2023 року був відповідач АТ «Чернігівгаз», а з 01 грудня 2023 року і на час розгляду справи судом, новим Оператором ГРМ є  ТОВ «Газорозподільні мережі України», на чому наголошувало АТ «Чернігівгаз» у відзиві (а.с.17-20, 41-45). 
Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до Закону, має право й зобов`язаний визначати суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.
Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38).
Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).
Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.
Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.
Постановою НКРЕКП від 29 листопада 2023 року № 2227 зупинено АТ «Чернігівгаз» дію ліцензії на право провадження господарською діяльністю з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 807 у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Зобов`язано АТ «Чернігівгаз» до 31 грудня 2024 року передати відповідно до договору (конфіденційна інформація) грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Чернігівгаз» на праві власності, для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» невиконаних АТ «Чернігівгаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Чернігівгаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Чернігівгаз» у 2021 – 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «Газорозподільні мережі України» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «Чернігівгаз», у тому числі ті, що були встановлені (замінені).
Постановою НКРЕКП від 29 листопада 2023 року № 2224, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до 31 грудня 2024 року забезпечити виконання зобов`язань, покладених на АТ «Чернігівгаз», за результатами здійснених НКРЕКП, до 31 грудня 2024 року забезпечити виконання зобов`язань, покладених на АТ «Чернігівгаз», за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Чернігівгаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходів державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Чернігівгаз» за 2021 - 2023 роки, у частині:
- прийняття на баланс Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» з балансу АТ «Чернігівгаз» вузлів обліку природного газу, у тому числі тих, що були встановлені (замінені);
- виконання в повному обсязі заходів Плану розвитку газорозподільної системи на 2020 - 2029 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3094, Плану розвитку газорозподільної системи на 2021 - 2030 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2809, Плану розвитку газорозподільної системи на 2022 - 2031 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2813, Плану розвитку газорозподільної системи на 2023 - 2032 роки газорозподільного підприємства АТ «Чернігівгаз», затвердженого постановою НКРЕКП від 19 грудня 2022 року № 1717 та передачі створених активів на баланс Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»;
- виконання інших зобов`язань, покладених НКРЕКП на АТ «Чернігівгаз» за результатами заходів державного контролю ліцензованої діяльності АТ «Чернігівгаз».
Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що з 01 грудня 2023 року у АТ «Чернігівгаз» відсутні повноваження на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу, в тому числі і щодо встановлення індивідуальних лічильників газу, такі повноваження покладено на ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Отже, з 01 грудня 2023 року АТ «Чернігівгаз» являється неналежним відповідачем щодо встановлення ОСОБА_1 як побутовому споживачу індивідуального лічильника газу за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд першої інстанції залишив поза увагою зазначене під час ухвалення оскаржуваного рішення. Визначений позивачем у позові склад відповідачів не відповідає реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах, оскільки з 01 грудня 2023 року повноваження на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу покладено на ТОВ «Газорозподільні мережі України», але до участі у справі співвідповідачем не залучено. Незалучення до участі у справі указаного товариства як співвідповідача є підставою для відмови у задоволенні позову в частині зобов`язання встановити індивідуальний лічильник газу через неналежний суб`єктний склад.
Зважаючи на те, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни неналежного відповідача належним, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, колегія суддів позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення.
Наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України» відповідно до вимог процесуального закону.
Таким чином, апеляційна скарга АТ «Чернігівгаз» підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню в частині вирішеної позовної вимоги про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити ОСОБА_1 індивідуальний лічильник газу як побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_2 , з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
За подання позовної заяви позивач ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн, проте на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Оскільки апеляційний суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині розміру стягнутого з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь держави судового збору, зменшивши його суму з 1073,60 грн до 536,80 грн
При зверненні з апеляційною скаргою АТ «Оператор газорозподільної системи «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» сплатило 1610,40 грн судового збору. У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», останньому належить компенсувати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 805,20 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, ст. 376 ч.1 п.1, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року задовольнити частково.
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про покладення обов`язку встановити індивідуальний газовий лічильник скасувати, відмовивши в задоволенні вказаної вимоги.
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь держави судового збору змінити, зменшивши його розмір з 1 073,60 до 536 (п`ятисот тридцяти шести) грн 80 коп.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Компенсувати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (юридична адреса: 14021, м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 68, код ЄДРПОУ 03358104) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: