УХВАЛА
 
10 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 520/10491/13-ц
провадження № 61-7842ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В. 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за  зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Діаметра. Жак Дюпон», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги та зобов`язання виконати споживчий договір, за зустрічним позовом  ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головне Одеське обласне управління по справам захисту прав споживачів, Національний банк України, про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом, який уточнило під час розгляду справи, та остаточно просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 09 листопада 2006 року № 11074286000 в розмірі 97 118,95 дол. США, що еквівалентно 1 437 770,78 грн, посилаючись на неналежне виконання останнім умов кредитного договору.
У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати договір купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк», недійсним, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Діаметра. Жак Дюпон» (далі - ТОВ «Діаметра. Жак дюпон») виконати споживчий договір про надання послуг за розрахунком із банківською установою від 04 квітня 2014 року.
Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що виписка з договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року не містить посилання на договір від 09 листопада 2006 року № 11074286000, у зв`язку із чим ПАТ «Дельта Банк» є неналежним позивачем. Крім того, з метою погашення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк» ним укладено із ТОВ «Діаметра. Жак Дюпон» споживчий договір про надання послуг за розрахунком із банківською установою від 04 квітня 2014 року, на виконання якого було здійснено перший платіж, проте останній відмовляється від виконання своїх зобов`язань.
У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати договір про надання споживчого кредиту від 09 листопада 2006 року № 11074286000, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , недійсним; визнати іпотечний договір від 09 листопада 2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 недійсним. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 посилалася на те, що при наданні банком кредиту в іноземній валюті, а також здійсненні платежів на погашення кредиту та сплату відсотків було грубо порушено законодавство. Умови договору є несправедливими.
15 червня 2016 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 09 листопада 2006 року № 11074286000 в розмірі 97 118,95 дол. США, що еквівалентно 
1 437 770,78 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 
50 965,17 дол. США, що еквівалентно 754 499,84 грн, та заборгованості за процентами за користування кредитом - 46 153,78 дол. США, що еквівалентно 
683 270,94 грн. У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
14 вересня 2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року залишено без змін.
25 вересня 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу 
ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року в частині вирішення первісного позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справа передана в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 
2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року залишено без змін.
12 грудня 2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси залучено до участі в справі в якості правонаступника банку - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінанс груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс груп»).
07 листопада 2023 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 09 листопада 2006 року 
№ 11074286000 у загальному розмірі 60 419,64 дол. США, з яких заборгованість за кредитом становить 50 965,17 дол. США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 9 454,47 дол. США.
30 квітня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року змінено, зменшено загальний розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 09 листопада 2006 року № 11074286000 з 60 419,64 дол. США до 
47 534,48 дол. США, з яких заборгованість за кредитом зменшено з 
50 965,17 дол. США до 41 152,00 дол. США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом з 9 454,47 дол. США до 6 382,48 дол. США.
Змінено мотивувальну частину рішення щодо строків позовної давності та висновків суду щодо нарахованих та стягнутих відсотків.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
25 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року в справі № 911/19/19, від 18 січня 2023 року в справі № 520/22/19, від 01 лютого 2023 року в справі № 199/7014/20, від 12 квітня 2023 року в справі 
№ 569/15311/21, від 22 квітня 2024 року в справі № 559/1622/19, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди незаконно відмовили в задоволенні клопотання про проведення судово-економічної експертизи, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.
Крім того, заявник просить зупинити виконання/дію рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
ОСОБА_1 не обґрунтував, в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Незгода з оскаржуваним судовим рішенням як така не є підставою для зупинення його дії/виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.
Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію/виконання судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як зазверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 
2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року.
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу 
№ 520/10491/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за  зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Діаметра. Жак Дюпон», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги та зобов`язання виконати споживчий договір, за зустрічним позовом  ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головне Одеське обласне управління по справам захисту прав споживачів, Національний банк України, про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки.
Відмовити в задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про зупинення виконання/дії постановирішення Київського районного суду м. Одеси 
від 07 листопада 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду 
від 30 квітня 2024 рокудо закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           О. М. Ситнік
                                                                                                                        Є. В. Петров
                                                                                                                        В. В. Пророк