Справа № 459/3369/23                                Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я. 
Провадження № 22-ц/811/71/24                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2023 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 червня 2020 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку. 03 вересня 2022 року він вдруге одружився, зареєструвавши шлюб з ОСОБА_4 , у якому народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з зі зміною сімейного статусу його матеріальне становище погіршилося, оскільки на його утриманні знаходяться малолітня дитина та дружина, яка не працює, оскільки доглядає дитину. Покликається на те, що з початку війни перебуває на службі в Збройних Силах України в зоні бойових дій, у зв`язку з чим значну частину заробітної плати витрачає на придбання одягу та взуття, а також запчастин для автомобіля, який часто виходить з ладу через артилерійські обстріли. Крім того, 08 серпня 2023 року під час бойових дій отримав вибухову травму, внаслідок чого перебував на лікуванні. На його думку, зміна сімейного стану, перебування в зоні бойових дій, необхідність продовження лікування після отриманої бойової травми, призвели до погіршення його майнового становища, у зв`язку з чим він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. З наведених підстав просить змінити розмір аліментів, стягуваних з нього за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 червня 2020 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини від заробітку (доходу) до 1/6 частини від заробітку (доходу). 
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року позов  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів – задоволено.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначеного рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2020 року по справі № 459/1790/20.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду оскаржила  ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано те, що до 2022 року позивач взагалі не сплачував аліменти, а лише після його мобілізації до Збройних Сил України з нього почали стягувати аліменти, у зв`язку з чим наявна заборгованість зі сплати аліментів за попередній період. Зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів перебування на його утриманні дружини та іншої дитини. Крім того, позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а тому числі і у зв`язку з народженням дитини в іншому шлюбі, а отримані ним доходи надають можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначеному судом розмірі, а саме, 1/4 частини від заробітку (доходу). Вказує, що зміна сімейного стану позивача, а саме, народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
26 березня 2024 року ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 23 квітня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 15 квітня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 23 квітня 2024 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з укладенням шлюбу та народженням дитини у цьому шлюбі у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, що впливає на його можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а відтак, для досягнення справедливого балансу між захистом прав неповнолітніх дітей, розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06 червня 2020 року, слід зменшити з 1/4 частки від усіх видів доходу до 1/6 частки від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23 квітня 2020 року.
У шлюбі у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 15 червня 2018 року.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Обгрунтовуючи підстави для зменшення розміру аліментів ОСОБА_2 покликається на те, що змінився його сімейний та матеріальний стан, оскільки він зареєстрував шлюб, у якому у нього народилася дитина, яка перебуває на його утриманні, а також, крім дитини від іншого шлюбу, на його утриманні перебуває дружина. Крім того, він є військовим, бере участь у бойових діях, тому значну частину коштів витрачає на придбання одягу та взуття, які швидко зношуються, а також на автозапчастини до автомобіля, який часто виходить з ладу через артилерійські обстріли. Крім того зазначив, що 08.08.2023 року внаслідок бойових дій отримав вибухову травму, тривалий час перебував у госпіталі на лікуванні та потребує подальшого лікування, у зв`язку з чим вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів, підстави для їх зменшення.
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 03 вересня 2022 року, підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . 
Згідно свідоцтва про народження серія серії НОМЕР_3 , виданого Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 січня 2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 , вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 09.08.2023 року по 11.08.2023 року, з діагнозом: вибухова травма (08.08.2023 року) ЗЧМТ. Струс головного мозку легкого ступеню, ВОСП правої вушної раковини. Дотична ВОП м.т. тім`яної ділянки голови справа. Травма пов`язана з проходженням військової служби. Також зазначено, що потребує динамічного спостереження лікаря в/ч та медикаментозне лікування.
Довідкою, виданої в/ч НОМЕР_4 від 10.09.2023 року № 1482/2136, підтверджується, що ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_4 з 27.02.2022 року, під час дії воєнного стану залучається до виконання службових обов`язків.
З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що на виконанні у Червоноградському відділі ДВС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ МЮ перебуває виконавче провадження №63994872 з примусового виконання виконавчого листа №459/1790/20, виданого 17.12.2020 року Червоноградським міським судом Львівської області. Згідно копії розрахунку заборгованості у даному виконавчому провадженні, заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 26.10.2023 року становить 58 544,96 грн.; розмір нарахованих аліментів за увесь період перебування виконавчого листа на примусовому виконанні становить 301 650,05 грн., при цьому сума сплачених аліментів за вказаний період становить 243 105,09 грн.
Розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2  на утримання сина,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2020 року. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення Червоноградським міським судом Львівської області рішення від 06 листопада 2020 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у іншому шлюбі сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 та від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22.
Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що матеріальний стан позивача не погіршився, не заслуговують на увагу, оскільки погіршення матеріального стану не є єдиною підставою для зменшення розміру аліментів, зважаючи на положення статті 192 СК України, які передбачають альтернативність підстав для зменшення розміру аліментів, що свідчить про те, що підставою для зменшення розміру аліментів може бути не тільки погіршення матеріального стану позивача, але й зміна його сімейного стану, погіршення здоров`я, а також інші випадки, передбачені законом.
Крім того, твердження позивачки про те, що матеріальний стан відповідача не погіршився, не підтверджені належними та допустимими доказами, є її припущенням.
Оскільки матеріалами справи підтверджується зміна сімейного стану ОСОБА_2 , не можна не погодитись з судом першої інстанції про наявність підстав, передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України, для зменшення розміру аліментів.
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню на сина, ОСОБА_3 , з 1/4 частки доходів до 1/6 частки доходів, оскільки, на думку колегії суддів, зменшення розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки суперечитиме інтересам дитини від першого шлюбу ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , 2018 року народження, враховуючи вік дитини та необхідність витрат на утримання дитини відповідного віку, не зможе забезпечити дитині належне матеріальне утримання від батька, крім цього, діти ОСОБА_3 , 2018 р.н., та ОСОБА_5 , 2023 р. н., мають право на отримання від батька однакового матеріального утримання.
Відтак, колегія суддів, враховуючи інтереси дитини позивача від першого шлюбу, ОСОБА_3 , вважає, що оскільки обов`язком батьків є забезпечити належне матеріальне утримання дитини з метою створення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, то вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягають частковому задоволенню, а саме, розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів ОСОБА_2 до 1/5 частки його доходів, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду слід змінити.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року змінити та ухвалити постанову, якою позовні вимоги   ОСОБА_2 задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначеного рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2020 року по справі № 459/1790/20.
Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 23.04.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк