ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2024 р.                                                                 Справа №914/3592/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого – судді                                                  Кравчук Н.М. 
суддів                                                                                 Матущак О.І.
          Скрипчук О.С.

розглянувши          апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області (вх. №  ЗАГС 01-05/933/24 від 29.03.2024)
на рішення                    Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 (суддя Галамай  О.З., повний текст складено 11.03.2024)
у справі                     № 914/3592/23
за позовом:                     Товариства з обмеженою відповідальністю    “Львівенергозбут” (надалі ТзОВ “Львівенергозбут”), м. Львів
до    відповідача:              Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області (надалі ГУ ДПС у Львівській області), м. Львів
про                                  стягнення 283  851,76 грн.,

                                                  ВСТАНОВИВ:

08.12.2023 ТзОВ “Львівенергозбут” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ГУ ДПС у Львівській області про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 283  851,76 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем укладеного між сторонами договору постачання електричної енергії споживачу № 90641 від 02.01.2023, в частині оплати за електроенергію в серпні 2023 року на суму 283 851, 76 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 року у справі №914/3592/23 (суддя О.З. Галамай) позов задоволено. Стягнуто з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області (Філія ДПС) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут 283 851, 76 грн. заборгованості та 4 257, 78 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач на виконання умов договору № 90641 від 02.01.2023 у серпні 2023 року поставив відповідачу, а такий відповідно спожив по об`єктах електропостачання 62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801 електричну енергію у розмірі 56 875 кВт/год. Позивач виставив відповідачу рахунок за серпень 2023 року на суму 283 851,76 грн. Доказів сплати відповідачем поставленої в серпні 2023 року електричної енергії на суму 283 851,76 грн. матеріали справи не містять. Оскільки позивач підтвердив, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами наявність в останнього заборгованості на суму 283  851,76 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Західного апеляційного господарського суду з  апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.
Скаржник вважає оскаржуване рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 02.01.2023 № 90641, яким обумовлено, що Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, передбаченої ПРРЕЕ, та умов договору та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку. 07.07.2023 відповідач (Споживач) змінив електропостачальника, уклавши договір з ТзОВ «СК Енерджі Груп», тому, на думку апелянта,  договір від 02.01.2023 № 90641слід вважати розірваним з 07.07.2023, а усі зобов`язання, які виникли на підставі нього не підлягають виконанню. Також апелянт стверджує, що відповідач у липні та серпні 2023 року оплатив послуги, надані новим електропостачальником. При цьому скаржник зауважив, що додаткову угоду № 4 до договору від 22.09.2023 сторони укладали для забезпечення повного розрахунку за спожиту електроенергію за рахунок орендарів та бюджетних асигнувань. Наголошує, що сплата за постачання електричної енергії здійснювалась Головним управлінням ДПС у Львівській області згідно умов діючого договору, укладеного між ТзОВ «СК Енерджі Груп» та Головним управлінням ДПС у Львівській області (філія ДПС) за договором про постачання електричної енергії споживачу від 07.07.2023 №2273/7-1, згідно виставлених рахунків Постачальником електричної енергії. Сплата за електричну енергію за серпень 2023 року підтверджується платіжними інструкціями № 2409 від 21.09.2023 та № 2410 від 21.09.2023.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2024 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/3592/23 визначено суддю Н.М. Кравчук, суддів: О.С. Скрипчук, О.І. Матущак.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 914/3592/23 та ухвалено здійснити перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті  270 Господарського процесуального кодексу України.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
ТзОВ “Львівенергозбут” у відзиві на апеляційну заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зазначає, що  обсяг спожитої відповідачем електроенергії за спірний період серпень 2023 року становить 56875 кВт/год, що підтверджується актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії по об`єктах електропостачання цього споживача (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801), який підписаний між ТзОВ «Львівенергозбут» та Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго». Факт споживання електричної енергії в цей період та ії обсяги встановлені спеціально уповноваженим учасником ринку Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» у спосіб та порядок, встановлений чинним законодавством. Покликання відповідача на те, що ДПС України Головного управління ДПС у Львівській області не проводилось споживання електричної енергії у Постачальника ТзОВ «Львівенергозбут» за спірний період серпень 2023 року, оскільки вже був укладений новий договір від 07.07.2023 №2273/7-1 між ТзОВ «СК Енерджі Груп» та Державною податковою службою України Головного управління ДПС у Львівській області про постачання електричної енергії споживачу, а отже змінився постачальник електроенергії, не відповідає дійсності, оскільки саме чотири об`єкти з ЕІС-кодами точок комерційного обліку (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801), що зазначені в акті приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії ГУ ДПС у Львівській області перебували на постачанні у ТзОВ «Львівенергозбут» з 01.08.2023 по 31.08.2023 включно, що підтверджується листом Оператора системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» № 151-07-448 від 25.01.2024, долученим до листа ТзОВ «Львівенергозбут» №519/Г від 26.01.2024. Що стосується посилань відповідача на платіжні інструкції про оплату за електричну енергію за липень та серпень 2023 року, то такі, на переконання позивача, не доводять те, що оплата проводилась саме по цих чотирьох зазначених вище об`єктах з ЕІС-кодами точок комерційного  обліку, оскільки в платіжних інструкціях не вказано по яких саме об`єктах сплачено кошти.
Щодо зміни постачальника, позивач зауважує, що фактична зміна постачальника електричної енергії відбулась 01.09.2023, що підтверджується витягом із Центральної інформаційно-комунікаційної платформи DataHub (Датахаб). Тобто, до 01.09.2023 Споживач ДПС України Головного управління ДПС у Львівській області отримував електроенергію у Постачальника ТзОВ «Львівенергозбут» по 4 об`єктах з ЕІС-кодами точок комерційного обліку (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801). Просить рішення Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 у справі №  914/3592/23 залишити без змін, апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області - без задоволення.
Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
02 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (Постачальник) та Державною податковою службою України Головного управління ДПС у Львівській області (Філя ДПС) (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 90641. Згідно із п. 1.1 договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі – ПРРЕЕ).  
На умовах цього договору та за результатами проведеної процедури закупівлі Постачальник продає товар: електрична енергія згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 - електрична енергія, Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за вартістю, що визначається відповідно до умов договору. Ціна за спожиту електричну енергію у 2023 році становить 4,9908 грн. (4 грн. 99,08 коп.) за 1 кВт/год з ПДВ, без урахування тарифів на її розподіл, згідно комерційної пропозиції.
Пункті 5.6 договору передбачено, що Постачальник до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє Споживачу рахунок за спожиту електричну енергію та акт купівлі-продажу електричної енергії. Оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем протягом 10 банківських днів від дня отримання, за умови фактичного надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок Споживача на зазначені цілі, за умови надання дозволу органом Держказначейської служби України на проведення оплати.
Додатком № 1 до договору є заява-приєднання, в якій, серед іншого, відображено точки комерційного обліку.
Додатковою угодою № 1 від 02.01.2023 сторони внесли зміни до договору, зокрема, в частині початку постачання електричної енергії.
Додатковою угодою № 2 від 11.01.2023 сторони зменшили обсяг предмета договору, а додатковою угодою № 3 від 17.03.2023 та № 4 від 22.09.2023 внесено зміни в загальну суму договору.
Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» підписано акт приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії Головним управлінням ДПС у Львівській області, згідно якого обсяг спожитої відповідачем електроенергії за серпень 2023 року становить 56875 кВт/год по всіх об`єктах електропостачання цього споживача (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801).
На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунок за серпень 2023 року на суму 283 851,76 грн., який залишився неоплаченим.
Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача 283 851,76 грн. вартості спожитої електроенергії в серпні 2023 року.
При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні  договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 02 січня 2023 року між ТзОВ «Львівенергозбут» (Постачальник) та Державною податковою службою України Головного управління ДПС у Львівській області (Філя ДПС) (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 90641, згідно з умовами якого Постачальник продає товар: електричну енергію згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 - електрична енергія, Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що позивач на виконання умов договору № 90641 від 02.01.2023 у серпні 2023 року поставив відповідачу, а такий відповідно спожив по об`єктах електропостачання 62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801 електричну енергію у розмірі 56875 кВт/год, про що свідчить акт приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії Головним управлінням ДПС у Львівській області, який підписано між ТзОВ «Львівенергозбут» та Оператором розподілу ПрАТ «Львівобленерго».
Як зазначалось вище, пунктом 5.6 договору сторони передбачили строк для оплати протягом 10 банківських днів від дня отримання рахунку.
Позивач на виконання умов договору виставив відповідачу рахунок за серпень 2023 року на суму 283 851, 76 грн.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Водночас, доказів сплати відповідачем поставленої позивачем в серпні 2023 року електричної енергії на суму 283 851,76 грн. матеріали справи не містять.
Щодо покликань скаржника на укладений новий договір від 07.07.2023р. № 2273/7-1 між ТзОВ «СК Енерджі Груп» та Державною податковою службою України Головного управління ДПС у Львівській області про постачання електричної енергії споживачу, а отже зміну постачальника електричної енергії, в зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Львівській області не проводилось споживання електричної енергії у Постачальника ТзОВ «Львівенергозбут» за спірний період серпень 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.
Обсяг спожитої відповідачем електроенергії за спірний період серпень 2023 рокустановить 56875 кВт/год., що підтверджується актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії по об`єктах електропостачання Головним управлінням ДПС у Львівській області по всіх об`єктах електропостачання цього Споживача (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801), який підписаний між ТзОВ «Львівенергозбут» та Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго».
Чотири об`єкта з ЕІС-кодами точок комерційного обліку (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801 - що зазначені в акті приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії ГУ ДПС у Львівській області) перебували на постачанні у ТзОВ «Львівенергозбут» з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року включно, що підтверджується листом Оператора системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» № 151-07-448 від 25.01.2024 (а.с. 116-117).
Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Де функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР, а саме ПрАТ «Львівобленерго».
Також колегія суддів критично оцінює покликання скаржника на платіжні інструкції про оплату за електричну енергію за липень та серпень 2023 року, оскільки такі не доводять те, що оплата проводилась саме по цих чотирьох об`єктах з ЕІС-кодами точок комерційного обліку          (62Z0178355035848,           62Z1653107328247,           62Z9736813463809,  62Z4363656196801), так як в платіжних інструкціях не вказано по яких саме об`єктах сплачено кошти.
Матеріалами справи підтверджено, що фактична зміна постачальника електричної енергії відбулась 01.09.2023 року, що підтверджується витягом із Центральної інформаційно-комунікаційної платформи DataHub (Датахаб) (а.с. 87), в якому відображено, що зміна електропостачальника відбулась 01.09.2023, додатковою угодою, укладеною сторонами 22.09.2023, а також відповіддю ПрАТ «Львівобленерго», в якій останній підтвердив постачання електричної енергії саме позивачем відповідачу по спірних об`єктах в серпні 2023 року на суму 283 851,76 грн. 
З наведеного вбачається, що до 01.09.2023 Споживач ДПС України Головного управління ДПС у Львівській області отримував електроенергію у Постачальника ТзОВ «Львівенергозбут» по 4 об`єктах з ЕІС-кодами точок комерційного обліку (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801).
Таким чином, факт споживання електричної енергії в спірний період та ії обсяги встановлені спеціально уповноваженим учасником ринку Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» у спосіб та порядок, встановлений чинним законодавством, встановлений обсяг спожитої відповідачем електроенергії за спірний період серпень 2023 року становить 56875 кВт/год., це підтверджується актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії по об`єктах електропостачання цього споживача (62Z0178355035848, 62Z1653107328247, 62Z9736813463809, 62Z4363656196801), який підписаний між ТОВ «Львівенергозбут» та Оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго».
Докази факту споживання електричної енергії ДПС України Головного управління ДПС у Львівській областівід ТзОВ «СК Енерджі Груп» матеріали даної справи не містять, актів приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії суду не надано.
Беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 283  851,76  грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 року у справі №914/3592/23.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ :
     1.          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 у справі №  914/3592/23 залишити без змін.
3.          Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.
     5.          Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови виготовлено 07.06.2024.
Головуючий-суддя                                                                      Н.М. Кравчук
судді                                                                                           О.І. Матущак
          О.С. Скрипчук