ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/23/24  Номер провадження 33/814/679/24	Головуючий у 1-й інстанції Грошова Н. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Дороженка Р.Г.,
Захисника – адвоката Жолонка О.В.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Жолонка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 березня 2024 року справу визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно постановою судді, 25 грудня 2023 року близько 20 год., за адресою  АДРЕСА_1 ,  ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини, а саме ображав нецензурною лайкою, вигнав з кімнати, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Домашнє насильство відбувалося в присутності дітей, внаслідок чого також могла бути завдана шкода психічному здоров`ю дітей.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі вказує, що складений відносно ОСОБА_1 протокол не доводить факту вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Одночасно, в апеляційній скарзі захисником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію постанови захисник отримав 03.04.2024, тобто.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом без участі правопорушника та його захисника. Копія постанови суду від 115.02.2024 отримана захисником ОСОБА_4 19.02.2024.
Останній строк подачі апеляційної скарги припадає на 26 лютого 2024 року з врахуванням, що 25.02 - 10 день для подачі апеляційної скарги є вихідним (неділя). Між тим, 26 та 27 лютого 2024 року ОСОБА_5 проходив ВЛК, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду, а тому пропустив строку на подачу апеляційної скарги з поважних причин, подавши скаргу 28.02.2024 безпосередньо до канцелярії місцевого суду.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінюючи викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вищезазначені вимоги закону дотримано судом першої інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого, тобто при обов`язковому доведенні причинно-наслідкового зв`язку між ними.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ  №376233, 25 грудня 2023 року близько 20 год., за адресою  АДРЕСА_1 ,  ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини, а саме ображав нецензурною лайкою, вигнав з кімнати, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Домашнє насильство відбувалося в присутності дітей, внаслідок чого також могла бути завдана шкода психічному здоров`ю дітей. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В цей же день працівниками поліції було складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_1 , відносно постраждалих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалих осіб та заборони контактувати з постраждалими протягом 3 діб.
Також поліцейськими було складено форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та відібрано пояснення в потерпілої ОСОБА_2 .
Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_2 , протягом дня 25.12.2023 вона декілька разів робила колишньому чоловікові, з яким розлучена та проживає на даний час разом, оскільки сторони перебувають на стадії розподілу майна, зауваження щодо паління в квартирі де проживають діти. Близько 20 год. вчергове вона відчула запах тютюну та зайшовши в ванну кімнату побачила попіл на підлозі. Зробивши зауваження чоловікові, останній вигнав її з кімнати, лаявся нецензурною лайкою, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Вказані події відбувалися в присутності дітей.
Таким чином, обставини встановлені в протоколі про адмінправопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, в сукупності з наданими поясненнями та іншими зібраними доказами доводять факт вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини.
Вірно оцінивши докази по справі та їх відповідність принципу «поза розумним сумнівом» суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенням за ст. 173-2 КУпАП, оскільки останнім вчинено психологічне насильство, що призвело до спричинення шкоди психологічному здоров`ю потерпілої та приниження її жіночої гідності, в присутності неповнолітніх дітей. 
Доводи захисника не спростовують висновків місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та зводяться до твердження про невірне зазначення в протоколі місця та часу вчинення правопорушення, що не заслуговує на увагу та не спростовує вірно визначеної судом кваліфікації дій притягнутого. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення щодо колишньої дружини, в присутності своїх дітей, що може мати негативні наслідки для останніх, свою вину не визнала. 
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування постанови суду не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику Жолонку Олександру Валерійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 березня 2024 року, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу захисника Жолонка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 березня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.І. Обідіна