УХВАЛА
30 травня 2024 року
м. Київ
справа № 644/9331/21
провадження № 61-6205ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пацурковська Олена Миколаївна, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2024 року залишено без змін ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року.
27 квітня 2024 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пацурковська О. М., засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2024 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Пунктом 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно із статтею 129 Конституції Українита статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.
Зокрема, пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК Українипередбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову.
Стаття 389 ЦПК Українивизначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК Українипередбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову, після її перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права і регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
У рішенні Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначив, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статі 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі 
«Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява № 42527/98).
Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.
ЄСПЛ у рішенні від 21 жовтня 2010 року (заява № 19164/04) у справі      «Дія 97» проти України» зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.
Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2024 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
З огляду на викладене та відповідно до наведених норм ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2024 року.
Керуючись статтями 2, 3, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пацурковська Олена Миколаївна, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особам, які подали касаційні скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                В. М. Ігнатенко
                                                                                                       А. С. Олійник
                                                                                                           І. М. Фаловська