ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року          м.Дніпро         Справа №  912/1961/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.
при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.
Представники сторін:
від позивача: Ганченко Микола Олександрович (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Щербина Сергій Вікторович (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 (суддя Закуріна М.К.) у справі №912/1961/23
за позовом Акціонерного товариства "Укратрансгаз"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист"
про стягнення 851 914, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

17.10.2023 АТ «Укратрансгаз» звернулося з позовом до ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» про стягнення 851914,80 грн, з яких 451954,80 грн пені та 399960 грн штрафу, за договором про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021. 
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 у справі № 912/19611/23 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на користь Акціонерного товариства "Укратрансгаз" 451 954, 80 грн пені, 399 960 грн штрафу та 10 222, 98 грн компенсації по сплаті судового збору.         
Приймаючи оскаржуване рішення ,місцевий господарський суд, 26.07.2021 АТ "Укратрансгаз", як замовник, уклало з ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист", як виконавцем, договір про закупівлю № 2107000080 щодо виконання робіт з фарбування та скління на об`єкті - "Червонопартизанське ПСГ", який знаходиться в с. Мрин, Носівського району, Чернігівської області (т.1, а.с. 8-13 на зв.). У зв`язку з визначенням у договорі строку виконання робіт ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" зобов`язане було виконати їх до 31.12.2022.
Проте, з наявних у справі доказів (актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 1, 2, 3, 4, 5, актів корегування №№ 1, 2, 3, 4, довідок про вартість робіт та витрат) слідує, що ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" виконало роботи у межах наведеного строку лише на загальну суму 1739500,80 грн, а іншу частину робіт на загальну суму 1739500,80 грн  виконало після його закінчення, а саме на суму 874208,40 грн - 31.01.2023 та на суму 874208,40 грн - 24.04.2023 (підтвердженням чому є акти приймання виконаних будівельних робіт №№ 7, 8). Між Сторонами відсутній спір щодо наявності несприятливих погодних умов та оголошених повітряних тривог, але ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не довело, що загальний час, в який вони мали місце, вплинув на можливість своєчасного виконання договірних зобов`язань, тобто на загальний час виконання договору. Іншими словами, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не навело мотивів, обґрунтувань, розрахунків часу стосовно неможливості виконати договірні зобов`язання у відведений для цього строк (до 31.12.2022) за наслідками виключення з нього часу (періоду), в який відбувалися зупинки виконання робіт. В незалежності від загального часу перебування працівників в укритті та часу несприятливих погодних умов, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" повинне було самостійно визначити кількість працівників для своєчасного виконання робіт у період, в який можливо було їх проводити, оскільки ризик невиконання роботи у відповідності до частини 1 статті 837 ЦК України покладений на нього. Зокрема, роботи виконували 4-5 осіб, а тому у випадку недостатності часу для їх виконання ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" мало можливість вжити заходи щодо збільшення їх кількості для забезпечення виконання робіт у кількості 3608,76 людино/годин у відведений договором строк. В зв`язку із чим, за висновком суду першої інстанції, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не довело причинно-наслідкового зв`язку між зупинками виконання робіт через несприятливі погодні умови, перебування в укритті його працівників та недотриманням строку виконання зобов`язань за договором.
Невиконання ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" обов`язку з надсилання на адресу АТ "Укратрансгаз" у 30-денний строк з монету виникнення форс-мажорних обставин сертифікату Торгово-промислової палати України про їх наявність, є підставою для позбавлення його права посилатися на їх наявність.
ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не довело об`єктивних підстав та обставин впливу форс-мажорних обставин на несвоєчасне виконання господарського зобов`язання.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити резолютивну частину рішення рішення суду першої інстанції та зменшити розмір штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" перед АТ "Укратрансгаз" по Договору про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021 до розміру 224 921, 59 грн., з яких: пеня - 101 218, 49 грн., штраф - 123 703, 77 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, порушивши норми ст. 56, 58, 166, 170 ГПК України, безпідставно допустив в якості представника позивача Ганченка М.О. до участі у справі, а документи, підписані цією особою, до розгляду при вирішенні даної судової справи, без відповідного нормативно-правового обґрунтування, без урахування офіційної інформації Ради адвокатів України (лист № 2031/0/2-23 від 08.12.2023 року) та Ради адвокатів міста Києва (лист №272 від 07.12.2023 року) щодо непідтвердження статусу діючого адвоката у Ганченка М.О., а також тієї обставини, що «свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю» (серія КВ №6497 від 26.09.2019 року на ім`я Ганченка Миколи Олександровича), підписане не уповноваженою на такі дії особою і не є належним документом, що підтверджує повноваження Ганченка Миколи Олександровича , як адвоката. Станом на 07.12.2023року, відомості стосовно Ганченка Миколи Олександровича , як адвоката, в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні і адміністраторами Першого рівня бази даних ЄРАУ не вносились, в тому числі щодо Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КВ №6497 від 26.09.2019 року.»
Також, суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про те, що відповідач не довів причинно-наслідкового зв`язку причинно-наслідкового зв`язку між зупинками виконання робіт через несприятливі погодні умови, перебування в укритті його працівників та недотриманням строку виконання зобов`язань за договором. Суд також зазначає, що між Сторонами відсутній спір щодо наявності несприятливих погодних умов та оголошених повітряних тривог. Наявні у справі документи, які підтверджують дані обставини. Також, судом не заперечується наявність обов`язку відповідача щодо виконання вимог пункту 6.2.3. Державного стандарту «Трубопроводи сталеві магістральні» ДСТУ 4219-2003, який передбачає, що виконання ізоляційних робіт в трасових умовах під час дощу, туману, снігопаду, сильного вітру не допускається. Також не допускається нанесення захисних покриттів у разі різких перепадів температур. При цьому, неможливість виконувати роботи відповідачем не є підставою для автоматичного виникнення у відповідача можливості, а у позивача обов`язку складати Акти про зупинку робіт, оскільки скаладння такого Акту є лише правом, а не обов`язком сторін договору, у розумінні п. 5.5.7., 5.5.8. Договору. При цьому, згідно з п. 5.5.9. Договору, у випадку зупинки робіт, загальний строк виконання робіт продовжується на термін еквівалентний такій зупинці лише в межах строку дії цього Договору і не є підставою для відмови відповідача від Договору, як стверджує суд.
Відповідач вважає, що розмір штрафних санкцій, який хоче стягнути Позивач з Відповідача є суттєво неспівмірним з ціною Договору та збитками Позивача, спричиненими простроченням виконання Відповідачем своїх зобов`язань і є невиправданим збагаченням Позивача.
Зобов`язання за Договором про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021 року виконані в повному обсязі.
У зв`язку з викладеним, Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій до законодавчо визначеного розміру для контрагентів суб`єктів господарювання, що належить до державного сектора економіки, передбачених абзацами першим, третім ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерне товариство "Укратрансгаз" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що вказані доводи, аргументи (міркування, припущення) Відповідача, якими він обґрунтовує свою апеляційну скаргу є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують законності та обґрунтованості рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024. АТ «Укртрансгаз» констатує, що при здійсненні правосуддя у справі №912/1961/23 суд першої інстанції вірно визначив та правильно застосував норми матеріального права, забезпечив справедливий, неупереджений, об`єктивний, з дотриманням норм процесуального права та прав сторін судового процесу, розгляд справи, здійснив повне, всебічне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та аналіз доказів на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2023 у справі №912/1961/23 є законним і обґрунтованим, ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи, аргументи (міркування, припущення) Відповідача, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують правомірності позовних вимог АТ «Укртрансгаз» та законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції у даній справі, а отже не підлягають задоволенню. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Хімзахист» у справі №912/1961/23 в повному обсязі. Залишити рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 у справі №912/1961/23 без змін.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Кощеєв І.М.
Ухвалою суду від 09.02.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 912/1961/23. Доручено Господарському суду Кіровоградської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №912/1961/23.
23.02.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 912/1961/23.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 у справі №912/1961/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 30.04.2024 об 12:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 65, в залі засідань № 207, а в разі надходження відповідних заяв чи клопотань - в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів учасників провадження у справі та програмного забезпечення "EasyCon".
30.04.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

26.07.2021 АТ «Укратрансгаз», як замовник, уклало з ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», як виконавцем, договір про закупівлю № 2107000080 щодо виконання робіт з фарбування та скління на об`єкті - «Червонопартизанське ПСГ», який знаходиться в с. Мрин, Носівського району, Чернігівської області (т.1, а.с. 8-13 на зв.).
У відповідності до пункту 3.1. договору вартість робіт складає 3999600 грн та вони повинні бути виконаними згідно з пунктами 5.1. та 12.1. до 31.12.2022 року.
За пунктом 5.4. договору роботи повинні бути виконані із матеріалів та обладнання виконавця, а відповідно до пункту 5.11. роботи вважаються прийнятими замовником у повному обсязі шляхом підписання останнього акту приймання виконаних робіт та за умови підписання всіх актів приймання виконаних робіт.
У договорі Сторони передбачили умови зупинки виконання робіт. Зокрема, у пункті 5.5.7. встановили, що на підставі письмового звернення виконавця або замовника про настання умов, за яких виконання робіт заборонено діючими нормативними, галузевими документами, державними стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт, сторони залишають право зупинити виконання робіт. У пункті 5.5.8. передбачили, що у випадку зупинки виконання робіт на підставі вказаних причин вони складають Акт про зупинку виконання робіт.  
У пунктах 6.3.1., та 6.3.6. договору Сторони окреслили обов`язок ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» виконати роботи вчасно та передати їх у порядку, визначеному договором, а згідно з пунктом 6.3.11. інформувати АТ «Укратрансгаз» про хід виконання зобов`язань та обставин, що перешкоджають їх виконанню.
Договір також передбачає умови щодо обставин непереборної сили.
Так, згідно з пунктом 7.1. обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо; а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Відповідно до пункту 7.2. договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили повинна не пізніше ніж протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку її дії за пунктом 7.3. договору є документи, які видаються компетентним органом, зокрема сертифікат Торгово-промислової палати України; цей документ повинен бути поданий у протягом 30 календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили.
Поряд з цим, у пункті 7.4. договору Сторони обумовили, що у випадку невиконання вимог пунктів 7.2. та 7.3. договору Сторона, яка їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили, як таку, що виключає її відповідальність.
У пункті 9.3. договору Сторони обумовили, що у випадку порушення строків виконання робіт застосування до виконавця штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 0,1 % від ціни договору за кожний день прострочення виконання робіт та штрафу у розмірі 10 % ціни договору при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів.  
У договорі, серед інших реквізитів, також відображені адреса електронної пошти, зокрема АТ «Укратрансгаз» належить адреса: «forletter@utg.ua».
Згідно з пунктом 13.1.2. договору Технічне завдання та Кошторисна документація є його невід`ємною частиною.
Зокрема,  відповідно до пункту 1.9. Технічного завдання (т. 1, а.с. 14) обумовлені договором роботи повинні виконуватися з урахуванням ДСТУ 4219-2003 «Трубопроводи сталеві магістральні. Загальні вимоги до захисту від корозії».
За змістом Підсумкової відомості ресурсів, як складової частини Технічної документації,  кошторисна трудомісткість з виконання обумовлених договором робіт встановлена на рівні 12035,65 людино/годин (т.1, а.с. 24 на зв.-26 на зв.).
З метою виконання договору АТ «Укратрансгаз» 12.11.2021 видало дозвіл на виконання робіт (т. 1, а.с. 121).
На виконання умов договору ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» склало з АТ «Укратрансгаз» акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2021 року від 24.12.2021 (т. 1, а.с. 122 на зв.-130), № 2 за лютий 2022 року без дати (т. 1, а.с. 131 на зв.-135), № 3 за квітень 2022 року від 29.04.2022 (т. 1, а.с. 136 на зв.-140 на зв.), № 4 за травень 2022 року  без дати (т. 1, а.с. 141-149 на зв.), № 5 за червень 2022 року від 30.06.2022 (т.1, а.с. 151 на зв.-157 на вз.) та № 6 за жовтень 2022 року від 31.10.2022 (т.1, а.с. 158 на зв.-173 на зв.), акти корегування № 1 за червень від 30.06.2023 (т. 1, а.с. 194 на зв.-198), № 2 за червень 2023 року від 30.06.2023 (т.1, а.с. 198 на зв.-201 на зв.), № 3 за червень 2023 року від 30.06.2023(т.1, а.с. 202.-205 на зв.), № 4 за червень 2023 року від 30.06.2023 (т.1, а.с. 206-209 на зв.), а також довідки про вартість робіт та витрат за грудень 2021 року (т.1, а.с. 122), лютий (т.1, а.с. 131), квітень (т.1, а.с. 136), травень (т.1, а.с. 150), червень (т.1, а.с. 151) та жовтень 2022 року (т.1, а.с. 158). За їх змістом ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» виконало, а АТ «Укратрансгаз» прийняло роботи на загальну суму 1739500,80 грн.
Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт, з урахуванням актів корегування, витрати праці робітників склали за: № 1 - 2755,59 людино/годин, № 2 - 1000,62 людино/години, № 3 - 890,06 людино/годин, № 4 - 1524,60 людино/годин, № 5 - 235,86 людино/годин, № 6 - 826,23 людино/годин.
У подальшому ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» склало з АТ «Укратрансгаз» акти приймання виконаних будівельних робіт № 7 за січень 2023 року від 31.01.2023 на суму 874208,40 грн (т.1, а.с. 174 на зв.-183), № 8 за квітень 2023 року від 24.04.2023 на суму 874208,40 грн (т.1, а.с. 184 на зв.-193) та довідки про вартість робіт і витрат від 31.01.2023 (т.1, а.с. 174) на суму 874208,40 грн та від 24.04.2023 (т.1, а.с. 184) на суму 874208,40 грн. За ними ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» виконало, а АТ «Укратрансгаз» прийняло роботи на загальну суму 1739500,80 грн.
Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт № 7 за січень 2023 року від 31.01.2023 загальні витрати праці робітників  на обсяг робіт склав 1847,80 людино/годин, а за актом № 8 за квітень 2023 року від 24.04.2023 - 1760,96 людино/годин.
Листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України повідомила усіх зацікавлених осіб у засвідченні форс-мажорних обставин з 24.02.2024, які пов`язані з військовою агресією росії проти України (т. 2, а.с. 84). 
За твердженнями ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» воно надіслало 04.03.2022 АТ «Укратрансгаз» електронний лист за вих. № 2022/03/04-1 (т.2, а.с. 85) щодо настання обставин непереборної сили за договором про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021. Зокрема, з роздруківки електронного листування від 04.03.2022 (т. 2, а.с. 99) слідує, що ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» направило на електронну адресу «forletter@utg.ua» відповідний лист. 
Із сертифікату Полтавської торгово-промислової палати № 5301-23-0205 про форс-мажорні обставини від 17.01.2023 (т. 2, а.с. 100-101 на зв.) слідує, що ним засвідчені форс-мажорні обставини - «військова агресія росії проти України», які вплинули на виконання договору  про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021 у період з 24 лютого по 29 грудня 2022 року. 
Відповідно до наказу  директора ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» № 220224-12 від 24.02.2022 (т.2, а.с. 90) у зв`язку з введенням військового стану на підприємстві був оголошений простій.
26.04.2022 ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» уклало з ТОВ «Укрспецмеханізм» договір поставки № 2022/04/26-1 (т.2, а.с. 76-77), за умовами якого останнє зобов`язалося поставити йому металоконструкції.
Листом № 01/06-22 від 01.06.2022 (т.2, а.с. 83) ТОВ «Укрспецмеханізм» повідомило ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» про неповне виконання зобов`язань у травні 2022 року через відключення електричної енергії на підприємстві та можливість поставки починаючи із середини вересня 2022 року.
Відповідно до наказів директора ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» № 220407-1 від 07.04.2022 (т.2, а.с. 26),  № 220407-1К від 07.04.2022 (т.2, а.с. 27), № 220428-2К від 28.04.2022 (т.2, а.с. 28), № 220527-1К від 27.05.2022 (т.2, а.с. 29), № 220720-1 від 20.07.2022 (т.2, а.с. 30), № 220826-1К від 26.08.2022 (т.2, а.с. 31), № 220930-1К від 30.09.2022 (т.2, а.с. 32),  № 221027-2К від 27.10.2022 (т.2, а.с. 33) та № 221128-2К від 28.11.2022 (т.2, а.с. 34) працівники підприємства були відряджені для виконання робіт з фарбування та скління у період з 08.04.2022 по 30.12.2022. Відрядженими були 4-5 осіб.
Як слідкує з помісячних довідок Чернігівського обласного центру з гідрометеорології про мінімальну вологість повітря та атмосферні явища за період з березня по грудень 2022 року № 9925-04/14.2-14 (т.2, а.с. 71),  № 9925-04/14.2-15 (т.2, а.с. 71 на зв.), № 9925-04/14.2-16 (т.2, а.с. 72), № 9925-04/14.2-17 (т.2, а.с. 72 на зв.), № 9925-04/14.2-18 (т.2, а.с. 73), № 9925-04/14.2-19 (т.2, а.с. 73 на зв.), № 9925-04/14.2-20 (т.2, а.с. 74), № 9925-04/14.2-21 (т.2, а.с. 74 на зв.), № 9925-04/14.2-22 (т.2, а.с. 75) та № 9925-04/14.2-23  (т.2, а.с. 75 на зв.) від 03.01.2023 у с. Мрин Ніжинського району зафіксовані у певні дні дощ, сніг, димка, туман, мряка тощо.           
          
Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що  на виконання укладенного 26.07.2021р. між АТ "Укратрансгаз" (Замовник) та ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" (Виконавцем) договору про закупівлю № 2107000080 щодо виконання робіт з фарбування та скління на об`єкті - "Червонопартизанське ПСГ", який знаходиться в с. Мрин, Носівського району, Чернігівської області (т.1, а.с. 8-13 на зв.), ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" виконало, а АТ "Укратрансгаз" прийняло роботи на загальну суму 1739500,80 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2021 року від 24.12.2021 (т. 1, а.с. 122 на зв.-130), № 2 за лютий 2022 року без дати (т. 1, а.с. 131 на зв.-135), № 3 за квітень 2022 року від 29.04.2022 (т. 1, а.с. 136 на зв.-140 на зв.), № 4 за травень 2022 року  без дати (т. 1, а.с. 141-149 на зв.), № 5 за червень 2022 року від 30.06.2022 (т.1, а.с. 151 на зв.-157 на вз.) та № 6 за жовтень 2022 року від 31.10.2022 (т.1, а.с. 158 на зв.-173 на зв.), акти корегування № 1 за червень від 30.06.2023 (т. 1, а.с. 194 на зв.-198), № 2 за червень 2023 року від 30.06.2023 (т.1, а.с. 198 на зв.-201 на зв.), № 3 за червень 2023 року від 30.06.2023(т.1, а.с. 202.-205 на зв.), № 4 за червень 2023 року від 30.06.2023 (т.1, а.с. 206-209 на зв.), а також довідками про вартість робіт та витрат за грудень 2021 року (т.1, а.с. 122), лютий (т.1, а.с. 131), квітень (т.1, а.с. 136), травень (т.1, а.с. 150), червень (т.1, а.с. 151) та жовтень 2022 року (т.1, а.с. 158). В подальшому, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" виконало, а АТ "Укртрансгаз" прийняло роботи на загальну суму 1739500,80 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 7 за січень 2023 року від 31.01.2023 на суму 874208,40 грн (т.1, а.с. 174 на зв.-183), № 8 за квітень 2023 року від 24.04.2023 на суму 874208,40 грн (т.1, а.с. 184 на зв.-193) та довідки про вартість робіт і витрат від 31.01.2023 (т.1, а.с. 174) на суму 874208,40 грн та від 24.04.2023 (т.1, а.с. 184) на суму 874208,40 грн. При цьому, згідно цих актів загальні витрати праці робітників  на обсяг робіт склав 1847,80 людино/годин, а за актом № 8 за квітень 2023 року від 24.04.2023 - 1760,96 людино/годин.
Відповідно до положень пунктів 4-6 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив в тому числі повинен містити 
4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;
5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання.
Так заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач у своєму відзиві зазначав в тому числі про наступне: « …В період з 05.04.2022 року по 29.12.2022 року при оголошенні повітряної тривоги працівники ТОВ «БФ «Хімзахист» були вимушені прямувати до найближчого захисного укриття розташованого на території Мринського ВУПЗГ.
Виконроб даного об`єкту в кінці кожного місяця з квітня по грудень 2022 року в доповідних записках детально повідомляв про перешкоди і втрати робочого часу, які виникають у відрядженої бригади через оголошення повітряних тривог і несприятливі погодні умови (дощ, сніг, туман), підчас яких забороняється проведення робіт з ізоляції переходів «земля-повітря» та робіт з фарбування трубопроводів і технологічного обладнання.
Враховуючи, що в період виконання робіт з липня по грудень 2022 року, склалися такі несприятливі погодні умови, за яких нанесення лаків, фарб та ізоляційних матеріалів є порушенням вимог операщинОетехнологічних карт виробників матеріалів, діючого ДСТУ 4219-2003, і може потягнути за собою величезні майнові втрати підприємства для відновлення якості, а також штрафні санкції з 'боку AT «Укртрансгаз» в розмірі 20 % від вартості неякісно виконаних робіт.
Згідно з п. 6.2.3 ДСТУ 4219-2003 «Трубопроводи сталеві магістральні. Загальні вимоги до захисту від корозії», Виконання ізоляційних робіт в трасових умовах під час дощу, туману, снігопаду, сильного вітру не допускається. Не допускається нанесення захисних покриттів у разі різких перепадів температури, коли на робочій поверхні конденсується волога (температура металу повинна бути не менше ніж на З °С вище точки роси атмосфери).
Крім цього, враховуючи негайне припинення роботи технологічного обладнання (компресорів, фарбувальних апаратів безповітряного розпилення) під час оголошення повітряної тривоги, після оголошення про відбій повітряної тривоги працівники підприємства витрачають досить багато часу для прочищення фарбувального обладнання від засохлої полімеризованої фарби, яка в ньому застигла. Це є досить трудомістким процесом і витрачаються великі перевитрати фарби та розчиннику. Період дня в який рахувалися повітряні тривоги взятий з урахуванням робочого часу, вечірні та нічні оголошення про повітряну тривогу не враховувалися.
Відповідно до п.п. 5.5.7,- 5.5.9. вищевказаного Договору, Сторони залишають за собою право зупинити виконання робіт в межах строку дії цього Договору на підставі письмового звернення Виконавця або Замовника про настання умов, за яких виконання робіт заборонено діючими нормативними, галузевими документами, державними стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт. У випадку зупинки виконання робіт на підставі причин наведених у п 5.5.7 Сторони складають Акт про зупинку виконання робіт. У випадку зупинки робіт, загальний строк виконання робіт продовжується на термін еквівалентний такій зупинці в межах строку дії цього Договору.»
Проте, на практиці це «право» можливо реалізувати лише якщо кожного дня брати довідку про несприятливі погодні умови з Гідрометцентру і якщо в цей робочий день підрядник не виконує жодних інших видів робіт, зазначених в Кошторисі.
При неможливості виконувати окремі операції та види робіт, такі як фарбування, такі Акти про зупинки виконання робіт AT «Укртрансгаз» не складаються, оскільки це не передбачено умовами Договору.
Також, не оформлялися Акти про зупинки виконання робіт через оголошення повітряних тривог, оскільки період дії таких оголошень не охоплює весь робочиі день.
За таких умов, неможливим було виконати в повному обсязі Договір про закупівлю) №2107000080 від 26.07.2021 року в строк до 31.12.2022 року через обставини, на як ТОВ «БФ «Хімзахист» не може якось вплинути чи усунути наслідки таких обставив (форс-мажор)…» 
          Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
          Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що у своєму відзиві відповідач визнавав ту обставину, що ним не складалися акти неможливості проведення робіт через оголошення повітряних тривог та несприйнятливий погодних умов.
В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.
З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про те, що відповідач не довів причинно-наслідкового зв`язку причинно-наслідкового зв`язку між зупинками виконання робіт через несприятливі погодні умови, перебування в укритті його працівників та недотриманням строку виконання зобов`язань за договором. Суд також зазначає, що між Сторонами відсутній спір щодо наявності несприятливих погодних умов та оголошених повітряних тривог. Наявні у справі документи, які підтверджують дані обставини. Також, судом не заперечується наявність обов`язку відповідача щодо виконання вимог пункту 6.2.3. Державного стандарту «Трубопроводи сталеві магістральні» ДСТУ 4219-2003, який передбачає, що виконання ізоляційних робіт в трасових умовах під час дощу, туману, снігопаду, сильного вітру не допускається. Також не допускається нанесення захисних покриттів у разі різких перепадів температур. При цьому, неможливість виконувати роботи відповідачем не є підставою для автоматичного виникнення у відповідача можливості, а у позивача обов`язку складати Акти про зупинку робіт, оскільки скаладння такого Акту є лише правом, а не обов`язком сторін договору, у розумінні п. 5.5.7., 5.5.8. Договору. При цьому, згідно з п. 5.5.9. Договору, у випадку зупинки робіт, загальний строк виконання робіт продовжується на термін еквівалентний такій зупинці лише в межах строку дії цього Договору і не є підставою для відмови відповідача від Договору, як стверджує суд…» як такі, що не підтверджено належними і допустимими в розумінні статтей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами.
Висновок суду першої інстанції   « … Своєчасне та належне виконання зобов`язань за договором складає, з-поміж іншого, основу правопорядку у сфері господарювання. Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 ГК України). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 статті 193 ГК України). 
Водночас, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Отже, за умовами договору у контексті спірних правовідносин належним його виконанням є дотримання ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" строку виконання робіт, проте допускається можливість звільнення його від відповідальності за порушення цього строку внаслідок випадку або непереборної сили.
У договорі Сторони окреслили відповідний обов`язок ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" щодо своєчасності виконання робіт, чим, фактично, визначили умови такого виконання. Водночас, передбачили обставини та випадки, які могли вплинути на своєчасність здійснення робіт. Це "обставини, які перешкоджають виконанню договору" (пункти 5.5.7. та 6.3.11.) та "обставини непереборної сили" (пункт 7.1.).
У своїх запереченнях на позов ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист", хоча і не конкретизувало "неможливість виконання робіт через несприятливі погодні умови" та "неможливість виконання робіт через повітряні тривоги" як "обставини, які перешкоджали виконанню договору", але за своїм змістом та логікою сприйняття вони є такими, а тому Суд здійснює аналіз їх наявності саме у контексті договірних умов, передбачених у пунктах 5.5.7. та  6.3.11. договору.
Зокрема, за пунктом  5.5.7. роботи можуть бути зупинені на підставі письмового звернення виконавця про настання умов, за яких виконання робіт заборонено діючими нормативними, галузевими документами, державними стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт, а  за пунктом 5.5.8. у такому випадку Сторони повинні скласти Акт про зупинку виконання робіт.  Більш того, відповідно до пункту 6.3.11. ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" зобов`язане було інформувати АТ "Укратрансгаз" про хід виконання зобов`язань та обставин, що перешкоджають їх виконанню.
Обов`язок своєчасно попередити АТ "Укратрансгаз" був наявним у ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" і за приписами пункту 3 статті 847 ЦК України. Та цією нормою підрядник зобов`язаний своєчасно попередити замовника про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.
Відтак, за умовами договору та закону у випадку наявності "обставин, які перешкоджають виконанню договору" ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" повинне було поінформувати про це АТ "Укратрансгаз" та, за необхідності, зупинити їх виконання,  склавши про це Акт про зупинку виконання робіт. 
Пункт 6.2.3. Державного стандарту "Трубопроводи сталеві магістральні" ДСТУ 4219-2003 передбачає, що виконання ізоляційних робіт в трасових умовах під час дощу, туману, снігопаду, сильного вітру не допускається. Також не допускається нанесення захисних покриттів у разі різких перепадів температур.
Поряд з цим, загальнодоступним для розуміння та вчинення відповідних дій є забезпечення безпеки працівників у випадку повітряної тривоги шляхом їх переміщення до захисних споруд та зупинення на цей час виконання трудової (виробничої) діяльності.
Таким чином, у випадку неможливості виконання робіт у зв`язку з несприятливими погодними умовами та оголошеними повітряними тривогами ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" зобов`язане було зупинити виконання робіт, поінформувати про це АТ "Укратрансгаз" та скласти про це Акт про зупинку виконання робіт.
У цьому контексті Суд установив, що ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не надало доказів зупинення виконання підрядних робіт зі складенням відповідних Актів про зупинку, інформування  АТ "Укратрансгаз" про обставини, які впливали на строки виконання договору, чим не довело самого факту як зупинки, так і інформування про неможливість їх виконання. 
Під час судового розгляду справи представник ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" надав усні пояснення, якими вказав, що, на його думку, складення актів про зупинку не вплинуло б на своєчасність виконання робіт, оскільки договором не передбачені умови продовження строку його виконання. 
Дійсно, умовами договору не передбачені наслідки зупинення виконання робіт у зв`язку з наведеними обставинами, проте положеннями статті 848 ЦК України урегульовані наслідки невиконання замовником вимог підрядника. Зокрема, якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з блоку підрядника, у відповідний строк не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності роботи або не усуне інших обставин, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків.
Таким чином, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" мала право у випадку неможливості своєчасно виконати роботи через наявність наведених обставин поінформувати про це АТ "Укратрансгаз" та використати право на відмову від договору. Але ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" відповідних дій не вчинило, чим, фактично, не визнало вплив несприятливих погодних умов та оголошених повітряних тривог на виконання власних зобов`язання та дотримання строку виконання робіт саме під час його виконання. 
Суд також зазначає, що між Сторонами відсутній спір щодо наявності несприятливих погодних умов та оголошених повітряних тривог, але ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не довело, що загальний час, в який вони мали місце, вплинув на можливість своєчасного виконання договірних зобов`язань, тобто на загальний час виконання договору. Іншими словами, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не навело мотивів, обґрунтувань, розрахунків часу стосовно неможливості виконати договірні зобов`язання у відведений для цього строк (до 31.12.2022) за наслідками виключення з нього часу (періоду), в який відбувалися зупинки виконання робіт. Зокрема, за актами приймання виконаних будівельних робіт №№ 1-6 (з урахуванням актів корегування) загальні витрати праці робітників  на обсяг робіт склали 7232,96 людино/годин, а за актами № 7 - 1847,80 людино/годин та № 8 - 1760,96 людино/годин, а тому обов`язком ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" у відповідності до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України було доведення неможливості виконати роботи у загальній кількості 3608,76 людино/годин за час відведений для виконання договору, тобто до  31.12.2022 при виключенні з нього загального часу перебування працівників в укритті та часу несприятливих погодних умов. 
При такому висновку Суд, поряд з цим, враховує, що, у незалежності від загального часу перебування працівників в укритті та часу несприятливих погодних умов, ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" повинне було самостійно визначити кількість працівників для своєчасного виконання робіт у період, в який можливо було їх проводити, оскільки ризик невиконання роботи у відповідності до частини 1 статті 837 ЦК України покладений на нього. Зокрема, роботи виконували 4-5 осіб, а тому у випадку недостатності часу для їх виконання ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" мало можливість вжити заходи щодо збільшення їх кількості для забезпечення виконання робіт у кількості 3608,76 людино/годин у відведений договором строк.
З наведеного Суд виснує, що ТОВ "Будівельна фірма "Хімзахист" не довело причинно-наслідкового зв`язку між зупинками виконання робіт через несприятливі погодні умови, перебування в укритті його працівників та недотриманням строку виконання зобов`язань за договором…» визнається колегією суддів таким, що відповідає фактичним обставинам справи і нормам права, які регують спірні правовідносини.
Правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором про закупівлю №2107000080 від 26.07.2021 (далі - Договір).
Приписами ст.6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст.174 ГК України).
Нормами ч.1 ст.193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Статті 216, 218 ГК України передбачають, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є господарські санкції.
Згідно п.2 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно- господарські санкції.
У розумінні ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені передбачено ч.2 ст.231 ГК України.
Стаття 611 ЦК України серед правових наслідків порушення зобов`язання визначає сплату неустойки.
Згідно із ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Розділом 9 «Відповідальність Сторін» Договору встановлені вимоги щодо невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, згідно яких Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та Договором.
Відповідно до п.9.3 Договору у випадку порушення строків виконання робіт, передбачених п.5.1. цього Договору, до Виконавця застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни Договору за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від ціни цього Договору.
Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.
Отже, сторони в розділі 9 Договору передбачили умови, порядок та розмір відповідальності, яку несе(уть) сторона(и) за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором.
На підставі наведеного Позивач нарахував Відповідачу пеню за неналежне виконання зобов`язань за Договором у зв`язку з порушенням строків виконання робіт, передбачених п. 5.1. Договору (до 31.12.2022 (включно)) в розмірі 451 954,80 грн та штраф у розмірі 399 690,00 грн.
При цьому, ст.42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Це означає, що за порушення договірних зобов`язань, та інших правил здійснення господарської діяльності підприємство самостійно несе відповідальність, передбачену законодавством України та умовами договору.
Крім того, підприємництво є ініціативною діяльністю. Це означає, що зайняття підприємницькою діяльністю є добровільним вчинком. Жоден державний орган, недержавна організація, посадова особа не можуть примусити до зайняття підприємницькою діяльністю. Проте це не означає, що особа не може бути примушена до виконання добровільно взятих на себе зобов`язань (наприклад, за договором, укладеним в процесі провадження підприємницької діяльності) або зобов`язань, що передбачені державою і випливають зі здійснення особою підприємницької діяльності.
Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно із ч.1 ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
В положеннях ч.1 ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України під збитками розуміється розмір невиконаного чи неналежним чином виконаного зобов`язання на яке нараховано неустойку.
Подібний за змістом правовий висновок викладено в поставні Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-473цс16.
Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме лише у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи у їх сукупності.
Реалізуючи свої повноваження, передбачені ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (аналогічний висновок викладено у Постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 21.09.2021 у справі №910/10618/20).
У Постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21 міститься висновок, що: «приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін».
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Ціна Договору - 3 999 600,00 грн.
Сума штрафу: 3 999 600,00 грн. х 10% = 399 960,00 грн.
Сума пені: 3 999 600,00 грн. х 0,1% х 113 днів (період з 01.01.2023 по 23.04.2023) = 451 954,80 грн.
Сума штрафних санкцій: штраф 399 960,00 грн. + пеня 451 954,80 грн. = 851 914,80 грн.
Крім цього, рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2023 року по справі №910/5044/23, за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Банк Інвестицій та Заощаджень», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, будинок 83-Д; ідентифікаційний код 33695095) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801), 216 190,07 грн.: суму банківської гарантії у розмірі 199 980,00 грн, пеню у розмірі 10 957,81 грн, 3% річних у розмірі 657,47 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 399,86 грн, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 194,93 грн.
Відповідно банк-гарант виставив ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» дану суму до сплати, відповідно до договору про надання банківської гарантії.
Таким чином, загальна сума забезпечення виконання зобов`язань за договором складає: 851 914,80 грн. + 216 190,07 грн. = 1 068 104,87 грн.
У відсотковому відношенні до ціни Договору загальна сума забезпечення виконання зобов`язань складає:
1 068 104,87 грн. / (3 999 600,00 грн. / 100%) = 26,7%, це четверта частина ціни Договору.
Варто зазначити, що сума прибутку Відповідача, закладена сторонами Договору в Договірній ціні (Додаток 2 до Договору про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021 року) складає лише 81 842,00 грн.
Неустойка (штраф, пеня) є найбільш поширеним способом забезпечення виконання зобов`язань, який можна побачити майже в кожному господарському договорі. Цивільний кодекс України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
З урахуванням положень ст. 546 Цивільного кодексу України неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язань. При цьому, Господарський кодекс України визначає неустойку як штрафні санкції (ст. 230 Господарського кодексу України). Неустойка (штраф, пеня) є найбільш поширеним способом забезпечення виконання зобов`язань, який можна побачити майже в кожному господарському договорі.
Можливість зменшення розміру неустойки передбачене положеннями Цивільного та Господарського кодексів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Господарський кодекс України дещо більше деталізує перелік питань, які мають бути вивчені судом при вирішенні питання зменшення розміру неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України в разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі, порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Із наведеного вбачається, що Цивільний кодекс України визначає дві умови, за яких суд може зменшити розмір неустойки:
1) розмір неустойки значно перевищує розмір збитків;
2) наявність обставин, що мають істотне значення.
При цьому визначення, які саме обставини мають істотне значення Цивільним кодексом України не надається, проте якщо застосовувати системний аналіз статей Цивільного та Господарського кодексів України, то іншими обставинами, які мають істотне значення, можна визначити:
1) ступінь виконання зобов`язання боржником;
2) майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні;
3) інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Позивач АТ «Укратрансгаз» є підприємством-монополістом, є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки (100% власником є АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», єдиним власником якого, в свою чергу, є Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України).
Це неодноразово підтверджено рішеннями судів, зокрема Верховний Суд у постановах від 17.11.2021 року у справі №910/3693/18, від 13.05.2020 року у справі №912/2386/19, від 05.06.2018 року у справі №910/11195/17, від 08.10.2020 року у справі №904/4028/19 досліджуючи аргументацію висновків судів при вирішенні справ також вказав, що АТ "Укртрансгаз" є підприємством державного сектору економіки.
Абзацем першим, третім ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що, «У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.»
Зменшення судом розміру пені та штрафу у порядку приписів статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України
11 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 903/486/22 досліджував питання щодо зменшення розміру пені та штрафу у порядку приписів статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України.
Відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому Суд зазначає, що ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20).
За змістом наведених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.
Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 ЦК України та 233 ГК України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом.
Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Крім того, Верховний Суд також зауважує, що застосоване у частині третій статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи. Такі ж правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 24.02.2020 у справі №917/686/19, від 26.02.2020 у справі №922/1608/19, від 15.04.2020 у справі №922/1607/19 та від 04.10.2021 у справі №922/3436/20.
Так у постанові від 19.02.2020 у справі №910/1199/19 Верховний Суд, зокрема відзначив, що, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 ЦК України, статтею 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Разом з цим суд повинен враховувати, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.
Верховний Суд також зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 у справі №905/1742/18; від 14.07.2021 у справі № 916/878/20 та інші).
Відповідач вважає, що розмір штрафних санкцій, який хоче стягнути Позивач з Відповідача є суттєво неспівмірним з ціною Договору та збитками Позивача, спричиненими простроченням виконання Відповідачем своїх зобов`язань і є невиправданим збагаченням Позивача.
Зобов`язання за Договором про закупівлю № 2107000080 від 26.07.2021 року виконані в повному обсязі.
У зв`язку з викладеним, Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій до законодавчо визначеного розміру для контрагентів суб`єктів господарювання, що належить до державного сектора економіки, передбачених абзацами першим, третім ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, а саме:
Штраф за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів 7% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання,
Ціна Договору - 3 999 600,00 грн.
Виконано вчасно до 31.12.2022 року робіт на суму - 2 232 403,20 грн.
Вартість робіт виконаних з простроченням: 3 999 600,00 грн. - 2 232 403,20 грн.= 1 767 196,80 грн.
Розрахована сума штрафу 1 767 196,80 грн. х 7% = 123 703,77 грн.
Обґрунтування зниженого розміру пені за прострочення виконання зобов`язання:
Ціна Договору - 3 999 600,00 грн.
Виконано вчасно до 31.12.2022 року робіт на суму - 2 232 403,20 грн.
31.01.2023 року здано і при нято виконаних робіт за Актом на суму 874 208,40 грн. з 01.01.2023 по 31.01.2023 - прострочення 31 днів пеня складає 54 783,10 грн.
Вартість робіт виконаних з простроченням: 3 999 600,00 грн. - 2 232 403,20 грн.= 1 767 196,80 грн.
1 767 196,80 грн. х 0,1% х 31 день = 54 783,10 грн.
24.04.2023 року здано і прийнято виконаних робіт за Актом на суму 865 292,40 грн. з 01.02.2023 по 24.04.2023 - прострочення 52 днів пеня складає 46 435,39 грн.
3 999 600,00 грн. - 2 232 403,20 грн. - 874 208,40 = 892988,40 грн.
892988,40 грн. х 0,1% х 52 дні = 46 435,39 грн.
Розрахункова сума пені
54 783,10 грн. + 46 435,39 грн. = 101 218,49 грн.
Розрахована сума штрафу та пені:
123 703,77 грн. + 101 218,49 грн. = 224 921,59 грн…» 
Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 277 Господаського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки апелянтом не доведено, яким чином : « … безпідставне відхилення клопотання представника відповідача про повернення без розгляду відповіді на відзив та додаткових письмових пояснень позивача посилаючись на відсутністю доказів скасування у встановленому законом порядку Свідоцтва про зайняття Ганченком М.О. адвокатською діяльністю…»  вплинуло на правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, доводи апеляційної скарги в частині того, що «.. судом зазначено, що таким адвокатом наданий ордер на представлення інтересів.
Проте, такі твердження суду не підтверджуються наявними у справі матеріалами, такий ордер на надання правничої допомоги представника позивача у справі взагалі відсутній і не міг з`явитися у справі фізично, оскільки право і можливість генерувати такі ордери на інтернет-сайті Національної асоціації адвокатів України є лише у адвокатів, внесених до Єдиного реєстру адвокатів України, через особистий кабінет адвоката, у відповідності з Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (затв. рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41, із змінами і доповненнями).
Так само, неможливо підтвердити статус адвоката представника позивача незасвідченою належним чином копією документу «Профайл з Єдиного Реєстру адвокатів України», створеного не відомо коли і підписаного тією ж не уповноваженою на такі дії особою, що і свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відсутність відомостей про адвоката Ганченка М.О. в Єдиному реєстрі адвокатів України (на інтернет-сторінці Ийрз://егаи.ипЬа.огд.иа/) лише підтверджує вищезазначене.
Відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Єдиним документом, яким можливо підтвердити наявність у адвоката діючого права на зайняття адвокатською діяльністю (з інформацією про те, що таке право не зупинене і не припинено) є витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України, виданий відповідною Радою адвокатів регіону, в даному випадку - Радою адвокатів міста Києва…» відхиляються колегією суддів як такі, що не є обов`язковою підставою для скасування правильного рішення суду першої інстанцїі.
Відповідно до п.1 ч.1  ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1  статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4  статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 у справі №912/1961/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до підпункту"в" пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням: 
в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції;
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 14284,50 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист".

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 у справі №912/1961/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.01.2024 у справі №912/1961/23 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 14284,50 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.06.2024.

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв

      Суддя                                                                                          О.В. Чус