Номер провадження: 22-ц/813/810/24 
Справа № 517/443/21
Головуючий у першій інстанції Гончар І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
                                         В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позов обґрунтований тим, що позивач є спадкоємцем свого рідного брата, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.03.2020 серії НОМЕР_1 , а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.12.2020 року.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2020 року ОСОБА_1 отримала у спадщину наступні транспортні засоби: 
1) транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2109, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: КОМБІ-В, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ № 11 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.08.2013 року; 
2) транспортний засіб марки FORD, модель ESCORT, 1990 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип: легковий комбі, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого РЕВ № 8 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.01.2008 року; 
3) транспортний засіб марки ПГ, модель 01 ОРЛИК, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , тип: ТЗ: причіп бортовий, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , виданого Роздільнянським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України Одеської області 26.12.2003 року; 
4) транспортний засіб марки, моделі, модифікації ИЖ 7.108. 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_11 , коляска № 3534581, номерний знак НОМЕР_12 , що належав померлому на підставі технічного паспорта мотоцикла, моторолера НОМЕР_13 , виданого Березівським МРЕВ УВС Одеської області 29.05.1990 року.
Також у померлого на праві власності був мотоблок «ZUBR» № 10120591, який він придбав у ФОП ОСОБА_4 , згідно накладної від 28.04.2011 року.
Однак, зареєструвати право власності на вище зазначені транспортні засоби в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС позивач не має можливості, так як наразі транспортними засобами володіє відповідач. На прохання позивача повернути транспортні засоби, відповідач не реагує, транспорті засоби не повертає. Відповідач використовує транспортні засоби без дозволу.
З метою повернення транспортних засобів відповідачем, позивач зверталася до відділення поліції № 2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з усною заявою по телефону про те, що відповідач в добровільному порядку не повертає належні їй транспортні засоби. Однак, позивачці пояснили, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення, лише можуть мати місце цивільно-правові відносини, тому їй було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Вищевикладене стало підставою для звернення позивача до суду за даним позовом, в якому вона просила суд витребувати від відповідача зазначені вище транспортні засоби, зобов`язавши останню передати ці транспортні засоби позивачу в належному технічно-справному стані та ключами до замка запалення. 
Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Твердохліб Вадим Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності доводів, на які позивач посилався, як на підставу позову.
Колегія суддів з такими висновками районного суду не погоджується.
Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:
- позивач є спадкоємцем свого рідного брата, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.03.2020 серії НОМЕР_1 , а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.12.2020 року (а.с. 14-19);
- згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.12.2020 року ОСОБА_1 отримала у спадщину наступні транспортні засоби: 
1) транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2109, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: КОМБІ-В, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ № 11 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.08.2013 року (а.с. 20); 
2) транспортний засіб марки FORD, модель ESCORT, 1990 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип: легковий комбі, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого РЕВ № 8 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.01.2008 року (а. с. 21); 
3) транспортний засіб марки ПГ, модель 01 ОРЛИК, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , тип: ТЗ: причіп бортовий, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , виданого Роздільнянським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України Одеської області 26.12.2003 року (а.с. 22); 
4) транспортний засіб марки, моделі, модифікації ИЖ 7.108. 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_11 , коляска № 3534581, номерний знак НОМЕР_12 , що належав померлому на підставі технічного паспорта мотоцикла, моторолера НОМЕР_13 , виданого Березівським МРЕВ УВС Одеської області 29.05.1990 року (а.с. 23-25);
- згідно з накладною від 28.04.2011 року ОСОБА_3 придбав у ФОП ОСОБА_4 мотоблок «ZUBR» № НОМЕР_14 (а.с. 26).
Судом першої інстанції допитані свідкі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що до похорон і після бачив, що в гаражі на АДРЕСА_1 знаходились автомобіль синього кольору та мотоцикол без коляски ІЖ. На подвір`ї стояв мотоблок і прицеп. Також він знав, що в покійного був автомобіль марки "FORD", але він знаходився в гаражі біля квартири покійного на АДРЕСА_2 . Також зазначив, що після похорон мотоблок закотили в гараж і заварили ворота. 
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що був в дружніх стосунках з покійним ОСОБА_3 , а відовідачку знав погано. До похорон бачив, що в гаражі на АДРЕСА_1 знаходилась машина ВАЗ2109 і мотоцикл без коляски. На подвір`ї стояв зелений мотоблок з прицепом, автомобільний прицеп і всі принадлежності до мотоблоку. Хто заварював гараж не знає і не бачив. Зі слів покійного знав, що в нього є квартира на АДРЕСА_2 . 
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що коли помер ОСОБА_3 , то в гаражі стояв автомобіль ВАЗ 23109, а мотоцикла він не бачив. Також зазначив, що після похорон він бачив, як син позивачки заганяв мотоблок в подвір`я на АДРЕСА_1 . Щодо автомобіля марки "FORD" пояснив, що він знаходився в гаражі на АДРЕСА_2 та після похорон, ОСОБА_8 та син позивачки хотіли його продати. Потім він ніколи не приходив на подвір`я відповідачки і нічого не знає.
Крім того, позивачем на підтвердження обставин, на які вона посилалась, до суду першої інстанції надано копію письмового повідомлення від 26.08.2021 року, складеного начальником відділення поліції № 2 та адресоване на ім`я ОСОБА_9 про розгляд повідомлення та рекомендацією звернутися до суду (а.с. 67-68).
На ухвалу Одеського апеляційного суду про витребування від 13.06.2023 року Роздільнянським районним відділом поліції ГУ НП в Одеській області надано відповідь, що 29.12.2020 року мешканка смт Затишшя Роздільнянського району Одеської області звернулась на спецлінію 102 та повідомила, що у її матері непорозуміння з падчеркою ОСОБА_2 щодо розподілу майна, яке належало її матері. Надати матеріалів за зареєстрованим у СО ВП повідомленням немає можливості, так як дане зверення розглянуто у спрощеному виді електронним рапортом (а.с. 205).
На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 07.11.2023 року Фрунзівським районним судом Одеської області надано відомості, що ОСОБА_2 є власницею будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 та здійснено обстеження подвір`я за цією адресою у присутності ОСОБА_2 . Згідно з протоколом огляду допоміжних (нежитлових) приміщень та прибудинкової території від 20.02.2024 року по АДРЕСА_3 встановлено, що допоміжне приміщення (гараж), де знаходиться транспортний засіб жигулі оглянути не виявилось можливим, оскільки ворота були заварені, а вхідні двері у гараж зачинені на замок, та зі слів ОСОБА_2 доступ до цього приміщення їй заборонено (а.с. 230).
Колегія суддів виходить з такого.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори 17.12.2020 року видано свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 є його рідна сестра ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з:
1) транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2109, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: КОМБІ-В, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ № 11 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.08.2013 року; 
2) транспортного засобу марки FORD, модель ESCORT, 1990 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип: легковий комбі, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого РЕВ № 8 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.01.2008 року; 
3) транспортногой засобу марки ПГ, модель 01 ОРЛИК, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_15 , тип: ТЗ: причіп бортовий, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , виданого Роздільнянським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України Одеської області 26.12.2003 року; 
4) транспортного засобу марки, моделі, модифікації ИЖ 7.108. 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_11 , коляска № 3534581, номерний знак НОМЕР_12 , що належав померлому на підставі технічного паспорта мотоцикла, моторолера НОМЕР_13 , виданого Березівським МРЕВ УВС Одеської області 29.05.1990 року.
Право власності на транспортні засоби підлягає реєстрації у відповідному територіальному органі з наданя сервісних послуг МВС.
Крім того, згідно з накладною від 28.04.2011 року ОСОБА_3 за життя придбав у ФОП ОСОБА_4 мотоблок «ZUBR» № НОМЕР_14 .
Таким чином ОСОБА_1 , як спадкоємиці, яка прийняла спадщину після смерті свого рідного брата ОСОБА_3 , належить право на майно, яке за життя належало спадкодавцю. 
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15 зроблено висновок, що "витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. До того ж одна з умов застосування віндикаційного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів".
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 37 - 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що "предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду".
Згідно абзацу 1 частини першої статті 81 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення апеляційного суду) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_5 , допитаного в суді першої інстанції з приведенням його до присяги, до похорон померлого ОСОБА_3 і після він бачив, що в гаражі на АДРЕСА_1 знаходились автомобіль синього кольору та мотоцикл без коляски ІЖ. На подвір`ї стояв мотоблок і прицеп. Також він знав, що в покійного був автомобіль марки "FORD", але він знаходився в гаражі біля квартири покійного на АДРЕСА_2 . Також зазначив, що після похорон мотоблок закотили в гараж і заварили ворота. 
Схожі пояснення про знаходження в гаражі на АДРЕСА_1 машини ВАЗ2109 і мотоциклу без коляски, а на подвір`ї цього будинку - зеленого мотоблоку з прицепом, автомобільного прицепу і приналежностей до мотоблоку надав і свідок ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що після похорон ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 2109 стояв в гаражі, а мотоцикла він не бачив. Автомобіль "FORD" знаходився в гаражі на АДРЕСА_2 та після похорон він чув, що ОСОБА_8 та син позивачки хотіли його продати.
Під час виконання доручення Одеського апеляційного суду від 07.11.2023 року, районний суд встановив, що за адресою АДРЕСА_1 проживає родина ОСОБА_10 , а у сусідньому будинку АДРЕСА_3 по цій же вулиці проживає ОСОБА_2 , якій належить і будинок і земельна ділянка АДРЕСА_3 . 
Під час обстеження судом першої інстанції будинку та земельної ділянки АДРЕСА_3 встановлено, що на подвір`ї будинку відсутні транспортні засоби, автомобільний причеп та мотоблок. Разом з тим, допоміжне приміщення гаражу, в якому, як зазначено у протоколі огляду від 20.02.2024 року, знаходиться транспортний засіб «жигулі» (без конкретизації марки та моделі), оглянути не виявилось за можливе у зв`язку з тим, що ворота гаражу заварені, вхідні двері зачинені на замок, та доступ до цього приміщення ОСОБА_2 заборонено (без конкретизації ким, чому, коли і на якій підставі).
Будь-яких конкретних пояснень, дійсних поважних причин неможливості власнику будинку та земельної ділянки потрапити до допоміжного приміщення гаражу, де численні свідки бачили після смерті спадкодавця належний йому автомобіль ВАЗ, а на подвір`ї мотоцикл, причеп та мотоблок, які потім заносили (заганяли) у гараж, відповідач не надає, а тому само по собі не забезпечення допуску відповідачем районного суду під час огляду допоміжних (нежитлових) приміщень та прибудинкової території 20.02.2024 року по АДРЕСА_3 , не надають підстави для висновку про не знаходженням там спірного майна (повністю чи частково і якого саме).
Крім того, свідок ОСОБА_7 в суді надав показання, що автомобіль "FORD" знаходився в гаражі на АДРЕСА_2 , а з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має (мала) зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 – тобто у будинку, де зі слів свідка знаходиться гараж, в якому йому відомо зберігався автомобіль марки "FORD".
Відповідач ОСОБА_2 , як власниця, не надала доступ ані до гаражу по АДРЕСА_3 , в якому, як показали свідки знаходяться (знаходились) транспортні засоби, причеп та мотоблок для підтвердження або спростування цього, а також не вжила достатніх і дієвих заходів для спростування знаходження автомобіля FORD", який знаходився в гаражі біля будинку АДРЕСА_2 в цьому ж населеному пункті, де вона має зареєстроване місце проживання.
Колегія суддів враховує, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказано, що "застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений».
Проте на відмінну від справи № 703/5364/15-ц, у справі, яка переглядається, позивач довела про перебування спірного майна, у приміщеннях, які належать відповідачу та до яких та має відношення, а відповідач в свою чергу не спростувала цього і без поважних причин обмежила доступ суду до належного їй допоміжного приміщення гаражу, де зі слів свідків вони бачили спірне майно.
В засіданні судової колегії не прояснив цих обставин і представник відповідача, який не зміг пояснити причину обмеження відповідачем без наведення поважних причин і без надання переконливих доказів неможливості доступу суду безпосередньо до приміщення гаражу з метою його огляду.
Дані обставини не надають підстави для висновку, що спірне майно на момент розгляду справи в суді дійсно було відсутнє у відповідача (повністю або частково), внаслідок чого апеляційний суд набуває переконання про помилковість висновків районного суду про відмову у задоволенні позовних вимог через неповноту встановлення і дослідження обставин і неналежної оцінки доказів, якими позивач обґрунтовувала обставини, на які посилалась в обгрунтування заявлених вимог. 
Дані обставини не були спростовані відповідачем і під час перегляду справи в апеляційному порядку, внаслідок чого рішення суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Ухвалюючи власне судове рішення апеляційний суд з урахуванням наведеного встає на захист прав позивача і задовольняє заявлені нею вимоги про витребування у  ОСОБА_2 та передачу  ОСОБА_1 : транспортного засобу марки ВАЗ, модель 2109, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: КОМБІ-В, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ № 11 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.08.2013 року; транспортного засобу марки FORD, модель ESCORT, 1990 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип: легковий комбі, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого РЕВ № 8 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.01.2008 року; транспортного засобу марки ПГ, модель 01 ОРЛИК, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , тип: ТЗ: причіп бортовий, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , виданого Роздільнянським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України Одеської області 26.12.2003 року; транспортного засобу марки, моделі, модифікації ИЖ 7.108. 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_11 , коляска № 3534581, номерний знак НОМЕР_12 , що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта мотоцикла, моторолера MX № 645185, виданого Березівським МРЕВ УВС Одеської області 29.05.1990 року; мотоблоку «ZUBR» № 10120591. 
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання позову до суду позивачем сплачено 908 грн., за подання апеляційної скарги – 1 362 грн., а всього разом 2 270 грн. (908+1 362).
Оскільки внаслідок перегляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову скасовано з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 2 270 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича – задовольнити частково.
Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2022 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
1. Витребувати у  ОСОБА_2 та передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2109, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: КОМБІ-В, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ № 11 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.08.2013 року. 
Зобов`язати  ОСОБА_2 передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2109, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: КОМБІ-В, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого РЕВ № 11 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.08.2013 року
2. Витребувати у  ОСОБА_2 та передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки FORD, модель ESCORT, 1990 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип: легковий комбі, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого РЕВ № 8 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.01.2008 року. 
Зобов`язати  ОСОБА_2 передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки FORD, модель ESCORT, 1990 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип: легковий комбі, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого РЕВ № 8 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.01.2008 року
3. Витребувати у  ОСОБА_2 та передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки ПГ, модель 01 ОРЛИК, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , тип: ТЗ: причіп бортовий, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , виданого Роздільнянським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України Одеської області 26.12.2003 року.
Зобов`язати  ОСОБА_2 передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки ПГ, модель 01 ОРЛИК, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , тип: ТЗ: причіп бортовий, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , виданого Роздільнянським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України Одеської області 26.12.2003 року.
4. Витребувати у  ОСОБА_2 та передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки, моделі, модифікації ИЖ 7.108. 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_11 , коляска № 3534581, номерний знак НОМЕР_12 , що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта мотоцикла, моторолера MX № 645185, виданого Березівським МРЕВ УВС Одеської області 29.05.1990 року.
Зобов`язати  ОСОБА_2 передати  ОСОБА_1 транспортний засіб марки, моделі, модифікації ИЖ 7.108. 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_11 , коляска № 3534581, номерний знак НОМЕР_12 , що належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта мотоцикла, моторолера MX № 645185, виданого Березівським МРЕВ УВС Одеської області 29.05.1990 року.
5. Витребувати у  ОСОБА_2 та передати  ОСОБА_1 мотоблок «ZUBR» № НОМЕР_14 , який спадкодавець ОСОБА_3 придбав у ФОП ОСОБА_4 , згідно накладної від 28.04.2011 року.
Зобов`язати  ОСОБА_2 передати  ОСОБА_1 мотоблок «ZUBR» № 10120591, який спадкодавець ОСОБА_3 придбав у ФОП ОСОБА_4 , згідно накладної від 28.04.2011 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 2 270 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 16.04.2024 року.

Головуючий:                         О.М. Таварткіладзе

Судді:                         А.П. Заїкін

                                                                               С.О. Погорєлова