УХВАЛА

05 червня 2024 року 
м. Київ

справа №640/8082/22
адміністративне провадження № К/990/20314/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року  
у справі №640/8082/22
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Держави України в особі: Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України 
про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового утримання, -
В С Т А Н О В И В:
31 травня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Держави України в особі: Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, в якому позивач вказав, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє грошове забезпечення, відтак така має бути відповідачем у даній справі щодо стягнення на його користь суми в 87 649,40 грн за період з 25 лютого 2022 по 28 квітня 2022, у який позивач служив у Добровольчому формуванні територіальної громади № 20 м. Києва «Теремки-2 (Т-2)».
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху з тих мотивів, що її прохальна частина містить незрозумілі вимоги, які жодним чином не конкретизовані до кожного з відповідачів з урахуванням їх функцій та повноважень.
14 червня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Шейко Т.І. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, стверджуючи, що процесуальні дії судді спрямовані на штучне перешкоджання йому у доступі до судочинства та викликають у нього сумнів у неупередженості судді.
Ухвалою Окружний адміністративний суд міста Києва від 15 червня 2022 року залишено заяву про відвід без розгляду з тієї підстави, що ця заява подана позивачем до відкриття провадження у справі, тоді як частина 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість заявлення відводу виключно після відкриття провадження у справі. Також, цією ухвалою Окружний адміністративний суд міста Києва повернув позовну заяву, виходячи з того, що позивач не усунув її недоліки у встановлений судом п`ятиденний строк, який сплив 15 червня 2022 року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2022 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, а справу направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд слугувало те, що Суд не погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду поданої позивачем заяви про відвід. Так суд касаційної інстанції виснував, що судом першої інстанції допущене помилкове трактування положення частини третьої статті 39 КАС України про відсутність у учасника справи права подати заяву про відвід судді на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі (до відкриття провадження у справі), оскільки положеннями цієї норми процесуального права передбачений саме присічний строк звернення із такою заявою.
При цьому, Верховний Суд вказав, що суд першої інстанції мав підстави залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху з підстави її невідповідності вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України. 
Вказаний висновок Верховного Суду ґрунтувався на наступному.
Суд касаційної інстанції зазначив, що як убачається з матеріалів справи, у вступній частині позовної заяви ОСОБА_1 зазначив відповідачем у справі державу в особі Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України та Державної казначейської служби України. Водночас у прохальній частині позовної заяви позивач просив визнати протиправною бездіяльність держави як такої та стягнути з неї за рахунок бюджетних коштів невиплачене йому грошове утримання за час служби у Добровольчому формуванні територіальної громади №20 м. Києва "Теремки-2 (Т-2)".
Водночас у прохальній частині позовної заяви позивач не зазначив відповідний орган державної влади, через який держава діє у спірних правовідносинах (представника держави у спірних правовідносинах) та не навів обґрунтування щодо відповідного органу державної влади, зобов`язаного виплатити грошового утримання.
За наслідком продовження розгляду даної справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України залишено без руху з підстав невідповідності останньої статті  160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви та вказано строки їх усунення, а саме шляхом подання до суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
27 квітня 2023 року позивач подав до Київського окружного адміністративного суду заяву про відвід судді, у провадженні якого перебувала дана справа.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року заяву про відвід судді Терлецької О.О. задоволено.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2023 року дану справу розподіллено судді Лиска І.Г..
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року прийнято до провадження дану справу та продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви по справі №640/8082/22 на десять днів з дня отримання даної ухвали суду.
12 червня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Лиска І.Г. та передачі справи на розгляд іншому судді. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 від 12 червня 2023 року про відвід суді Лиска І.Г . Матеріали адміністративної справи №640/8082/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 КАС України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року (суддя Журавель В.О.) у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г. в адміністративній справі №640/8082/22 - відмовлено.
14 червня 2023 року суддя Лиска І.Г. подав заяву про самовідвід.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року заяву про самовідвід судді Лиска І.Г., - задоволено, а матеріали адміністративної справи №640/8082/22 за ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового утримання, - передано для визначення іншого складу суду Київського окружного адміністративного суду згідно з вимогами статей 31 та 18 КАС України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15червня 2023 року дану справу розподіллено судді Щавінському В.Р.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30червня 2023 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/8082/22 та продовжено позивачу - ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви по справі №640/8082/22 на десять днів з дня отримання даної ухвали суду.
До суду від позивача надійшло клопотання/заява, у якій позивач, зокрема, зазначив, що його позовна заява немає недоліків та вважає, що суд на стадії відкриття провадження у справі не має повноважень аналізувати предмет позову, зміст позовних вимог і того, хто має бути відповідачем по справі.
Проте, як встановлено судом першої інстанції  із клопотання/заяви позивача вимог ухвали суду від 30 червня 2023 року він не виконав.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять) календарних днів з дня вручення копії даної ухвали суду.
Надалі, від позивача до суду надійшла заява, у якій він, зокрема, зазначив, що у його позовній заяві відсутні недоліки та він сам визначає зміст.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового утримання, - повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву позивача, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виснував, що позивач вимоги ухвали суду від 30 червня 2023 року та від 01 серпня 2023 року не виконав.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, про повернення заяви.   
У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіряючи матеріали касаційної скарги Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.
У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.
Однак скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Враховуючи відсутність обґрунтування впливу наслідків розгляду цієї скарги на формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 3, 333 КАС України
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі №640/8082/22.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк  Ж.М. Мельник-Томенко