П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 року
м. Київ
справа № 454/3956/23
провадження №51-9км24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нагачів Яворівського району Львівської області, громадянки України, яка проживає в АДРЕСА_1 ),
кримінальне провадження щодо якої за ст. 126-1 КК закрито у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою, і
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою, а кримінальне провадження щодо неї за ст. 126-1 КК закрито.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
Судами встановлено, що ОСОБА_6 , яка раніше тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства (постанови місцевого суду від 06 березня, 28 квітня та 01 травня 2023 року), 05 липня 2023 року приблизно о 14 год 00 хв за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї доньки ОСОБА_7 , а саме висловлювалася до неї нецензурними словами, виганяла її на вулицю, голосно кричала, чим заподіяла потерпілій емоційних та психологічних страждань.
За наведених обставин ОСОБА_6 обвинувачувалася у домашньому насильстві щодо своєї дочки ОСОБА_7 .
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор стверджує про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування касаційних вимог прокурор стверджує про залишення поза увагою апеляційного суду того, що ОСОБА_6 вчинила умисний нетяжкий злочин, а тому до неї безпідставно застосовано положення ст. 46 КК та незаконно звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням сторін.
Також прокурор вказує про те, що апеляційний суд не спростував доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо неправильного застосування місцевим судом вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК та не врахував вимоги п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК.
 
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу і просила її задовольнити.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не прибули.
 
Мотиви суду
Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевірила матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи і дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.
Згідно із ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Твердження прокурора у касаційній скарзі про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно погодився із висновками місцевого суду про можливість застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 46 КК та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням, Суд вважає такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до ст. 46 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 було скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, тобто в умисному систематичному спричиненні психологічного насильства щодо особи, з якою вона перебуває у сімейних відносинах (дочки), що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя.
Суд першої інстанції на підставі заяви потерпілої ОСОБА_7 та з урахуванням положень ст. 46 КК звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою та закрив кримінальне провадження.
Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК, відповідно до ст. 12 КК є нетяжким злочином. Однак це діяння є умисним, а тому положення ст. 46 КК, відповідно до яких звільнення за примиренням з потерпілим застосовується у разі вчинення кримінального проступку або необережного тяжкого злочину виключається.
Колегія судді звертає увагу, що у цьому кримінальному провадженні місцевий суд застосував диспозицію ст. 46 КК в редакції, яка діяла раніше (до 01 липня 2020 року), що безпосередньо слідує зі змісту судових рішень. Натомість ОСОБА_6 вчинила інкриміноване їй кримінально-каране діяння 05 липня 2023 року, тобто в період дії чинної редакції ст. 46 КК.
Апеляційний суд, відхиляючи доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне застосування судом першої інстанції щодо ОСОБА_6 положень ст. 46 КК, хоча і послався на чинну редакцію цієї статті КК, однак залишив поза увагою те, що ОСОБА_6 вчинила умисне нетяжке кримінально-каране діяння, що виключає можливість застосування до неї положень ст. 46 КК.
Таким чином, за результатами касаційної перевірки колегією суддів встановлено, що апеляційним судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому ухвала цього суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати висновки, наведені у цій постанові, положення ст. 46 КК та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Твердження прокурора про те, що апеляційний суд не спростував доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо неправильного застосування місцевим судом вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК та не врахував заборони, визначеної у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК щодо неможливості закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення пов`язаного з домашнім насильством, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Статтею 46 КК визначено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. У такому разі кримінальне провадження підлягає закриттю судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Суд наголошує, що відмова потерпілого від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення і примирення винного з потерпілим мають однаковий процесуальний наслідок (закриття провадження), однак врегульовують різні види правовідносин, що виникають у кримінальному провадженні між потерпілим та обвинуваченим (примирення та добровільна відмова потерпілого від обвинувачення), а тому і підстави для закриття кримінального провадження законодавцем виокремлено у різні пункти відповідних частин ст. 284 КПК.
Таким чином, апеляційний суд правильно відхилив доводи апеляційної скарги прокурора щодо неможливості закриття кримінального провадження у цій справі через заборону, визначену у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК.
Керуючись статтями 433, 436 - 438, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                ОСОБА_3