УХВАЛА
 
14 травня 2024 року
місто Київ
 
справа № 642/4335/21
провадження № 61-6445ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В. Пророка В .В.
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смілянського Ярослава Геннадійовича на постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року у справі за позовом   ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та
ВСТАНОВИВ: 
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути:
- 450 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за незаконне притягнення в якості обвинуваченого (повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення);
- 1 550 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за незаконне затримання та тримання під вартою впродовж 9 місяців;
- 1 200 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за незаконне застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання впродовж 90 місяців;
- 1 250 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за незаконне притягнення до кримінальної відповідальності впродовж 99 місяців;
- 800 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за втрату кар?єрних можливостей;
- 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за зіпсування родинних та дружніх відносин;
- 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди за шкоду психічному та фізичному здоров`ю;
- 235 489,06 грн на відшкодування втраченої заробітної плати;
- 514 041,51 грн витрат з надання правової допомоги.
10 жовтня 2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 360 розмірів мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятій на момент ухвалення відповідного рішення суду, тобто в загальній сумі 2 412 000,00 грн; грошове забезпечення за період з 15 березня 2012 року до 24 серпня 2015 року з урахуванням індексації та компенсації за несвоєчасну виплату у загальному розмірі 235 489,06 грн, які складаються з: грошового забезпечення у розмірі 99 187,83 грн; індексації грошового забезпечення у розмірі 5 753,82 грн; компенсації грошового забезпечення у розмірі 123 389,66 грн; компенсації індексації грошового забезпечення у розмірі 7 157,75 грн; судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 545 041,51 грн, які складаються з: 164 163,00 грн - витрати на правову допомогу за період з 
2012 року по 2021 (включно) рік; 349 878,51 грн - інфляційні втрати витрат на правову допомогу за період з 2012 року до 2021 (включно) рік станом 
на січень 2023 року; 31 000,00 грн - витрати на правову допомогу з моменту подання позовної заяви до суду до моменту ухвалення рішення суду; судові витрати за проведення експертного дослідження розміру втрат заробітної плати № 13914 у розмірі 3 963,60 грн; судові витрати за проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 17 555,61 грн; судові витрати за проведення економічної експертизи у розмірі 18 877,00 грн.
Судові витрати у вигляді судового збору віднесено за рахунок держави.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
27 березня 2024 року постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу  Сумської обласної прокуратури задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023 року змінено.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 656 600,00 грн на відшкодування моральної шкоди; грошове забезпечення за період з 15 березня 2012 року до 24 серпня 2015 року з урахуванням індексації та компенсації за несвоєчасну виплату у загальному розмірі 235 489,06 грн, які складаються з: грошового забезпечення у розмірі 99 187,83 грн; індексації грошового забезпечення у розмірі 5 753,82 грн; компенсації грошового забезпечення у розмірі 123 389,66 грн; компенсації індексації грошового забезпечення у розмірі 7 157,75 грн; судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 164 163,00 грн за період з 2012 року до 
2021 (включно) рік; 31 000,00 грн - витрати на правову допомогу з моменту подання позовної заяви до суду до моменту ухвалення рішення суду; судові витрати за проведення експертного дослідження розміру втрат заробітної плати № 13914 у розмірі 3 963,60 грн; судові витрати за проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 17 555,61 грн; судові витрати за проведення економічної експертизи у розмірі 18 877,00 грн.
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
02 травня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Смілянський Я. Г. через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року, в якій просить її скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України відшкодування моральної шкоди у розмірі 656 600,00 грн та судових витрат на професійну правничу допомогу, рішення Ленінського районного суду м. Харкова 
від 10 жовтня 2023 року у відповідній частині залишити в силі. 
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 11-104сап21, у постановах Верховного Суду 
від 08 листопада 2023 року у справі № 711/7584/21, від 08 лютого 2024 року у справі № 278/2621/21, від 28 лютого 2024 року у справі № 553/32/22, 
від 13 березня 2024 року у справі № 709/377/21, від 25 березня 2024 року у справі № 686/4996/23, від 27 березня 2024 року у справі № 593/207/22, 
від 17 квітня 2024 року у справі № 466/2801/20, від 18 квітня 2024 року у справі № 757/51248/21-ц, від 19 квітня 2024 року у справі № 613/311/23, від 24 квітня 2024 року у справі № 343/136/21, від 25 квітня 2024 року у справі 
№ 607/16725/22, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Смілянського Я. Г. та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Смілянського Ярослава Геннадійовича на постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року.
Витребувати із Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу № 642/4335/21 за позовом   ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            О. М. Ситнік
                                                                                                                         Є. В. Петров
                                                                                                                         В. В. Пророк