ПОСТАНОВА 
іменем України

20 червня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/5150/23
провадження № 22-ц/4809/778/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє філія Кіровоградського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2024 року та на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2024 року у складі судді Шевченко І.М.,
В С Т А Н О В И В :
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі по тексту - АТ «Ощадбанк»), в інтересах якого діє філія Кіровоградського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання безпідставним списання коштів з карткового рахунку та зобов`язання до зарахування грошових коштів в рахунок поновлення кредитних коштів.
В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є клієнтом банку та користувалась такими фінансовими продуктами банку: банківська картка заробітної плати № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), кредитна банківська картка № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ), а також оформленим споживчим кредитом на підставі договору від 05 вересня 2022 року №318046224102. 30 червня 2023 року о 08 год. 23 хв. вона у додатку Viber написала повідомлення менеджеру банку щодо консультації по споживчому кредиту. Менеджер банку написала, що вона у відпустці та порекомендувала дізнатись інформацію по кредиту через чат-бот Ощадбанку в Telegram або у менеджера. Після чого вона о 08 годині 37 хвилин зайшла в Telegram в чат «Ощадбанку». В чаті «Ощадбанку» запросили передати номер телефону для початку обслуговування. Потім запросили передати останні 4 цифри кредитної картки. О 08 годині 38 хвилин вона написала 4 останні цифри кредитної картки НОМЕР_6. Після чого на номер мобільного телефону повинен був надійти дзвінок і код, але нічого не надходило. В чаті написали вказати питання, яке потрібно вирішити. У відповідь вона написала: залишок по кредиту. Для продовження роботи в чаті запросили ввести пароль картки, що вона і зробила. Одразу надійшло сповіщення - інформація, яку запитувалося. Жодних сумнівів, що вона спілкувалася в офіційному чат-боті «Ощадбанка» не було, чат-бот видавав достовірну інформацію по банківським даним, яка могла бути відома лише банку. Близько 14:15 год вона намагалася зняти кошти зі своєї заробітної банківської картки № НОМЕР_1 , але банкомат писав, що недостатньо коштів на рахунку. Після цього вона зайшла в додаток AT «Ощадбанк» і побачила, що кошти, які були на її зарплатному та кредитному рахунках, відсутні. Вона одразу ж зателефонувала на гарячу лінію «Ощадбанку» зі свого мобільного телефону, де сповістила, що з її карток за номером НОМЕР_1 (зарплатна) було переведено грошові кошти у сумі 3302,50 грн, а також з кредитної картки за номером № НОМЕР_3 кошти в сумі 28000 грн та запитала куди вони були переведені, тому що вона не ініціювала таку банківську операцію та не підтверджувала переказ коштів. На що їй відповіли, що не можуть надати таку інформацію і порекомендували звернутися до поліції та порадили заблокувати картки, що банком і зроблено після надання згоди щодо блокування карток. Після 16:00 год вона звернулася до поліції з приводу шахрайства, де їй повідомили, що спочатку треба звернутися до банку, щоб банк надав виписки по двом рахункам, з яких були списані кошти. Тому вона одразу ж поїхала до банку, де повідомила, що сталося, їй надали виписки по карткам: НОМЕР_1 (заробітна картка) та НОМЕР_3 (кредитна картка). При цьому наголосили, що це дії шахраїв і їх банк не займається такими справами, при цьому не пояснивши звідки шахраї знали всі дані банківських операцій, в тому числі по споживчому кредиту (договір від 05 вересня 2022 року №318046224102).
04 липня 2023 року банком надано виписку по картковим рахункам з яких убачалося, що 08 год 53 хв 30.06.2023 з рахунку НОМЕР_4 відбувся переказ коштів у сумі 28 000 грн через UKR KYIV MOBILE BANKING, о 08 год 47 хв 30.06.2023 з рахунку НОМЕР_2 відбувся переказ коштів в сумі 2,50 грн через UKR KYIV MOBILE BANKING, о 08 год 54 хв 30.06.2023 з рахунку НОМЕР_2 відбувся переказ коштів в сумі 3300 грн через UKR KYIV MOBILE BANKING. Після чого вона знову звернулася до органів поліції, де написала заяву про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення. 30 березня 2023 року на підставі її заяви були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023121010001845 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування. Отже, незаконне списання коштів відбулось внаслідок незаконних дій банку, який надав доступ до її банківських даних, банк за відсутності узгоджених із нею умов без її згоди перерахував кошти, внаслідок чого створив кредитні зобов`язання у неї без її згоди, а тому зобов`язаний поновити на її рахунках безпідставно списані кошти.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд  визнати безпідставним списання 30 червня 2023 року відповідачем грошових коштів у сумі 3302,50 грн власних коштів з карткового рахунку НОМЕР_2 та 28000 грн кредитних коштів з карткового рахунку НОМЕР_4 , належних їй, і зобов`язати відповідача зарахувати в рахунок поновлення кредитних коштів грошові кошти у сумі 28000 грн та поновлення особистих коштів в сумі 3302,50 грн на її рахунок.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2024 року позов задоволено. Визнано безпідставним списання 30 червня 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів у сумі 3302,50 грн власних коштів з карткового рахунку НОМЕР_2 та 28000 грн кредитних коштів з карткового рахунку НОМЕР_4 , належних ОСОБА_1 . Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» зарахувати в рахунок поновлення кредитних коштів грошові кошти у сумі 28000 грн та поновлення особистих коштів у сумі 3302,50 грн на рахунок ОСОБА_1 . Вирішено питання судових витрат. Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2024 року стягнуто витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказані рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що АТ «Ощадбанк» відкрито ОСОБА_1 поточний № НОМЕР_2 на умовах тарифного пакету «Зарплатний» (а.с.55).
13 липня 2022 року між  ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунок використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання №708782212/040522 (а.с.47-54).
14 травня 2022 року між  ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання №708782212/040522. Згідно з пунктом 6.1. на виконання умов договору банк відкрив на ім`я позивача поточний рахунок № НОМЕР_4 на умовах тарифного пакету «MORE». Відповідно до пункту 5.1. максимальний розмір кредиту 250000 грн (а.с.48-54).
Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії Банком було встановлено кредитний ліміт в сумі 28500 грн по рахунку № НОМЕР_4 .
Банком було видано ОСОБА_1 платіжні картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , що підтверджується розписками про отримання платіжних карток(а.с.55).
30 червня 2023 року в період з 08 год 47 хв по 08 год 54 хв з двох розрахункових рахунків невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи грошовими коштами у розмірі 31302,5 грн через UKR KYIV MOBILE BANKING, які були на карткових рахунках, відкриті у банку на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7-8).
30 червня 2023 року о 08 годині 47 хвилин через «Ощад 24/7» з зарплатної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_5 здійснено переказ в сумі 2,50 грн на кредитну картку ОСОБА_1 30 червня 2023 року о 08 годині 54 хвилин через «Ощад 24/7» з зарплатної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_5 на картку банку «Конкорд» НОМЕР_7 (010916) було здійснено переказ в сумі 3330,00 грн. Крім того, 30 червня 2023 рокуо 08 годині 54 хвилин через «Ощад 24/7» з кредитної картки Колесник № НОМЕР_6 було здійснено переказ на картку Банку «Конкорд» НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 )в сумі 28000,00 грн ( а.с.57).
04 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про безпідставне списання коштів та отримання виписки по карткам: НОМЕР_1 (заробітна картка) та НОМЕР_3 (кредитна картка) (а.с.19).
30 березня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023121010001845 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування (а.с.20).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Натомість ОСОБА_1 вчинила всі необхідні дії, які входять в коло обов`язків клієнта банку при виникненні ситуації з безпідставно списаними коштами з її рахунку, а саме повідомила АТ «Ощадбанк» про несанкціоновані дії з її карткою. У зв`язку з цим і відсутні підстави для покладення цивільно-правової відповідальності на позивача.
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні поговорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
У частині 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною першою статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Частиною першою статті 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.
Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Частиною третьою статті 1092 ЦК України визначено, що у разі, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.
Законом України «Про платіжні послуги» визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
Звернувшись до суду позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що з її карткових рахунків відбулося незаконне списання коштів внаслідок незаконних дій банку, який надав доступ до банківських даних позивача.
Як убачається з доданих позивачем копії скріншотів 30 червня 2023 року о 08 годині 37 хвилин позивач зайшов в Телеграм в чат-бот «Ощадбанку», де її запросили передати номер телефону для початку обслуговування, потім запросили передати останні 4 цифри кредитної карти. Того ж дня 8 год 38 хв ОСОБА_1 написала 4 останні цифри кредитної картки «НОМЕР_6». У подальшому, зазначено, що на номер телефону позивача має надійти дзвінок від банку для входу в опцію «Онлайн Банкінг». Потім позивач повідомила, що питання, яке їй потрібно вирішити це залишок по кредиту. Для продовження роботи в чаті запросили ввести пароль картки, який ОСОБА_1 і повідомила (а.с.18).
При цьому доказів походження та джерела із посиланням до даного чат-боту, якому позивачем було повідомлено свої персональні дані, у тому числі пін-коди своїх карток, матеріали справи не містять. Доказів того, що позивач використовувала офіційні джерела інформації для спілкування саме із представниками відповідача суду не надано.
На думку колегії суддів, зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 власноруч здійснила розголошення своїх персональних даних, а саме пін-кодів до карток. 
Крім того, відповідно до аудіозапису розмови ОСОБА_1 із менеджером контакт-центру АТ «Ощадбанк», дослідженому судом апеляційної інстанції, 30 червня 2023 року о 14 годині 28 хвилин позивач здійснила вхідний дзвінок до Контакт-центру, повідомивши, що з ПК № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) було списано кошти. Оператор у відповідь повідомив, що було здійснено переказ коштів на картку іншого банку та повідомив, що ПК № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) потрібно терміново заблокувати. Оператор у зв?язку з шахрайським операціями о 14:31 заблокував ПК N? НОМЕР_9 (KP № НОМЕР_2 ) по причині підозри на шахрайство в Інтернеті, зафіксував інформацію про відмову від операцій, які було здійснено в мережі Інтернет 30 червня 2023 року. Також ОСОБА_1 в ході розмови повідомила, що з ПК № НОМЕР_11 (KP.№ НОМЕР_4 ) було списано кошти, проте відмовилася від блокування ПК № НОМЕР_11 (КР№ НОМЕР_4), про що оператором було зафіксовано інформацію про відмову клієнта від блокування ПК. Додатково оператор в цілях безпеки заблокував та закрив обліковий запис в Ощад 24/7, закрив і заблокував токен, який було створено до ПК N? НОМЕР_9 (КР НОМЕР_13). Клієнта направлено до правоохоронних органів для написання відповідної заяви. Під час розмови з оператором позивач також повідомив, що авторизувався в чат-боті, в якому вказав номер картки, PIN-код та код, який надходив від Банку. Проте, авторизація клієнта з фінансового номеру телефону в чат-ботах банку була здійснена лише 1 раз 26.04.2023 о 20:10 через додаток «Telegram». Авторизація, яка була здійснена клієнтом 30.06.2023 була здійсненна в чат-боті, який не банку належить. 
Із пояснень відповідача убачається, що для отримання консультації/сервісів по платіжній картці в чат-ботах банку клієнт має вказати останні 4 цифри номеру картки, по якій бажає отримати консультацію/сервіс, проте система не уточнює PIN-код до платіжної картки клієнта, повний номер картки та коди, які повідомляються клієнту у вигляді IVR-дзвінка (а.с.60).
Відповідно до пункту 3.1 підписаних позивачем заяв про приєднання він беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oshadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору.
Також згідно п.5.1 та п.6.1 підписаних позивачем заяв про приєднання, позивач погодився з тим, що ця заява про приєднання та додатки до договору, зокрема умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (кредитом), паспорт споживчого кредиту, таблиця вартості кредиту, тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої банком форми, використання яких передбачено умовами договору, складають єдиний документ - договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 
Крім того, розписками про отримання платіжних карток від 17 травня 2022 року позивач також підтвердила, що з правилами користування платіжною карткою, тарифами банку, договором комплексного обслуговування фізичних осіб ознайомлена і зобов`язується виконувати. 
Пунктом 17.2.9. розділу XVII договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чинного на дату приєднання ОСОБА_1 , визначено, що інформація щодо здійснених клієнтом операцій в системі ДБО фіксується в електронних протоколах, які зберігаються у банку, і які сторони домовилися вважати належним та допустимим доказом при розгляді судом або іншим компетентним органом, установою спору між ними або спору за їх участю. 
Із інформації, наданої відповідачем, згідно з даними банківських протоколів щодо здійснення клієнтом операцій в системі ДБО 30 червня 2023 року о 08 годині39 хвилин та о 08 годині41 хвилинна фінансовий номер телефону « НОМЕР_12 » клієнту надходили від банку смс-повідомлення із одноразовими кодами для входу у систем ДБО «Ощад24/7». І вже о 08 годині43 хвилин30 червня 2023 року відбувся вхід у додаток клієнта «Ощад24/7» через пристрій «ASUS_A12201_D», реєстрація входу у який була закрита 30 червня 2023 року о 14 годині33 хвилини (а.с.59).
Отже, отримавши смс-повідомлення, з одноразовим паролем на номер НОМЕР_12 для входу до системи «Ощад 24/7», позивачка зобов`язана була негайно повідомити банк про такий вхід в додаток «Ощад 24/7», втрату чи компрометацію картки та вимагати блокування карток. 
Тому, саме внаслідок порушення позивачем умов ДКБО щодо заборони передачі третім особам мобільного телефону, номер якого визначений в заяві про приєднання до ДКБО, та недопущення ризику технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону « НОМЕР_12 », який належить ОСОБА_1 ,відбувся вхід у систему ДБО «Ощад24/7» вірогідно третіми особами, які отримали реквізити платіжної картки позивача та які вона сама повідомила шахраям у переписці в телеграм каналі, що і призвело до втрати коштів із карткових рахунків позивача.
Відповідно до п.10.1.5 розділу ХХ договору комплексного банківського обслуговування. фізичних осіб у разі втрати або крадіжки карток або у випадку їх компрометації клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це банк, зателефонувавши до контакт-центру, та надати інформацію згідно з інструкцією оператора контакт-центру або заблокувати картку в системі ДБО відповідно до Інструкції користувача. При цьому, втратою платіжного інструменту є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за платіжним інструментом, неправомірне заволодіння та/або використання платіжного інструменту чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації (пп.6 п.1 розділу І Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №164 - далі по тексту Положення).
Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Частиною 3 статті 1066 ЦК України визначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Пункт 136 розділу VII Положення передбачає, що користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень .
Пункт 140 розділу VII Положення передбачає обов`язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року, справа №691/699/16, та від 05 грудня 2018 року, справа №754/15020/15, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року, справа №489/1649/17, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.
Пунктами 4 та 5 ч.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію. що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. 
Індивідуальною обліковою інформацією є індивідуалізований набір інформації, що надається надавачем платіжних послуг користувачу або його уповноваженому представнику для цілей автентифікації, тобто процедури, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг (п.1 та п.20 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»). 
Відповідно до п.1.8 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк забезпечує доведення цілісності, достовірності та авторства електронного документа, на який накладено електронний підпис, шляхом здійснення перевірки відповідно до затвердженого в банку порядку, зокрема, шляхом перевірки номеру держателя картки, зафіксованого в інформаційних системах банку, за допомогою направлення СМС на фінансовий номер або із застосуванням системи ДБО або сайту банку. Клієнт шляхом приєднання до цього договору погоджується з вищенаведеним порядком перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа, на який накладено електронний підпис. 
Визначення електронного розрахункового документу, підтвердженого одноразовим цифровим паролем/біометрією, наведено в п.п.58 п.2.1 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - електронний розрахунковий документ, що підтверджений (підписаний) електронним підписом, яким відповідно до цього договору є одноразовий цифровий пароль/біометрія, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/ Face ID (та подібні). 
Сторони також погодили наслідки операцій в системі ДБО, здійснених з використанням облікового запису клієнта. Відповідальність за такі операції несе особисто клієнт, а не банк (п. 17.3.8 розділу XVII договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб). 
Крім того, інформацію, необхідну для персоналізації мобільного додатку та проведення операцій за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування, міг знати лише позивач за його свідомої та обачливої поведінки. Реєстрація та користування позивачем системою дистанційного банківського обслуговування (ДБО) підтверджується банківськими протоколами, згідно з якими 17 травня 2022 року об 11 годині 24 хвилин ОСОБА_1 зареєструвалася в новому мобільному додатку «Ощад24/7» (Flumo) та отримала пароль (а.с.58). 
У постанові Верховного суду від 25 липня 2022 року у справі №577/2701/20 наведений правовий висновок, що установивши, що операції з переказу спірних коштів здійснені з використанням реквізитів платіжної картки (номер картки, дата закінчення строку дії карти тризначний код CVV2/CVC2, відомий лише держателю, який зберігається лише на платіжні картці) та підтверджено за допомогою технології Mastercard SecureCode (СМС-повідомлення) унікальними одноразовими кодами направлені банком на фінансовий телефон позивача апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за ці операції. 
Частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставою вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Підстави звільнення від доказування чітко визначені в статті 82 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.
Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний, тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа №129/1033/13.
З урахуванням наведеного вище доводи позивача, викладені в позовній заяві, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б, що саме з вини відповідача або його неправомірних дій відбулося списання коштів з банківської карти позивача. Враховуючи, що операції з переказу коштів у сумі 3302,50 грн та 28000 грн були здійснені 30 червня 2023 року в мережі Інтернет з використанням ПІН-коду, який був відомий лиши власнику картки, колегія суддів приходить до висновку, що АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за вказані операції.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2024 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2024 рокускасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє філія Кіровоградського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про визнання безпідставним списання коштів з карткового рахунку та зобов`язання до зарахування грошових коштів в рахунок поновлення кредитних коштів відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий суддя         О.І. Чельник
Судді        О.Л. Карпенко
               С.І. Мурашко