УХВАЛА

10 червня 2024 року 
м. Київ

справа №760/7509/23
адміністративне провадження № К/990/19835/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Губської О.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Департаменту патрульної поліції
на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року
у справі № 760/7509/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції у місті Києві, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №534980 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року позовні вимоги задоволено. Постанову від 20.03.2023 року серії БАБ № 534980 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн - скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року частково задоволено заяву адвоката Кіфи Інни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 760/7509/23.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. В іншій частині заяви про стягнення судових витрат у сумі 17125 грн - відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року - змінено, викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.». В іншій частині - додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року залишено без змін.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат - задоволено частково, прийнято додаткову постанову, якою вирішено питання про розподіл судових витрат.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції під час перегляду додаткового рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) 00 коп. В іншій частині заяви про розподіл судових витрат - відмовлено.
Не погоджуючись із додатковою постановою суду апеляційної інстанції, Департамент патрульної поліції звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Згідно з частинами першою і другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).
У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.
Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є питання можливості касаційного оскарження судового рішення по суті позовних вимог.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ встановлені  статтею 272 КАС України.
Згідно з частиною 3  статті 272 КАС України  судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями  273-277,  282-286  цього  Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Зокрема,  статтею 286 КАС України  визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Отже, нормами  КАС України  не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку судових рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на те, що предметом спору в даній справі є рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  272,  286,  333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 760/7509/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                                   О. А. Губська