КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа №  755/1089/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/544/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
30 травня 2024 року                                                                                                      м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                               
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                               
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Гончарука В.П.,- 
 
встановив:
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
Позивач просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2022 року та до досягнення повноліття дитиною.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 квітня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначала, що ОСОБА_2 з травня 2016 року проживає окремо та не бере будь-якої участі у вихованні доньки, а тому просила суд стягнути з нього аліменти на утримання їхньої спільної малолітньої дитини.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, починаючи з 20 січня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 833 грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, починаючи з 20 січня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що 04 квітня 2017 року Святошинським районним судом міста Києва було прийнято рішення по справі №759/12534/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 з травня 2016 року проживає окремо та не бере будь-якої участі у вихованні доньки, яка знаходиться на повному утриманні матері. 
Просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання їхньої спільної малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2022 року та до досягнення повноліття дитиною.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).
Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів в розмірі 6 000 грн.
Так, ОСОБА_2 працездатного віку, інших осіб на утриманні не має. 
До позовної заяви долучено Витяг з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якого ОСОБА_2 має нерухоме майно: квартира, будинок та земельні ділянки. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованим.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 20 червня 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-              
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня            2022 рокузалишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2024 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                             С.В. Кулікова

 
                                                                                                                        С.Г. Музичко