ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3495/24 Справа № 205/9450/23 	  	Головуючий у першій інстанції: Бізяєва Н. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року по справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – 

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.12.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 04.04.2023 року складає 121307,12 грн., а саме 99184,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22122,21 грн. – заборгованість за простроченими відсотками. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 121307,12 грн. 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 29.12.2007, станом на 04.04.2023, у розмірі 99184,91 грн., а також судовий збір у розмірі 2194,53 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками в сумі 22122,21 грн. з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення даної частини позовних вимог. 
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію заяви позичальника ОСОБА_1 від 29.12.2007 року, за змістом якої відповідач просить надати їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 500,00 грн. з базовою процентною ставкою 3% в місяць (36% річних) (а.с. 16). 
Відповідач отримала банківську кредитну картку та пін код 12 лютого 2008 року, що підтверджується її письмовою розпискою (а.с. 16). 
Долучені до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено, зокрема, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору 12 місяців з моменту підписання (п. 9.12) та інші умови, - відповідачем не підписані (а.с. 22-27). 
Заява позичальника містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором від 29.12.2007 року, станом на 04.04.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 121307,12 грн., а саме 99184,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22122,21 грн. – заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 96-120). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Виходячи з викладеного, встановивши отримання відповідачкою грошових коштів в сумі 99184,91 грн., - місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку тіла кредиту в розмірі 99184,91 грн. 
Приймаючи до уваги, що банком надано суду заяву позичальника ОСОБА_1 від 29.12.2007 року, яка підписана сторонами та містить погоджені умови, зокрема, щодо розміру процентів за користування кредитом 3% в місяць (36% річних), - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь банку заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 22122,21 грн. 
Зазначена вище заборгованість по процентам за користування кредитом підтверджується складеним позивачем детальним розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачкою, а також випискою з особового рахунку (а.с. 34-96, 97-120). 
Відповідно до виписки з особового рахунку, ОСОБА_1 користувалась кредитним лімітом з лютого 2008 року по лютий 2022 року, здійснюючи перекази коштів, розрахунки у відділеннях магазинів, аптеках, тощо, що також свідчить про визнання нею умов кредитного договору від 29.12.2007 року (а.с. 34-96). 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, залишивши поза увагою погодження між сторонами базової процентної ставки за користування кредитом. Тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні на користь банку відсотків за користування кредитом з ухваленням у цій частині нового судового рішення. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині відмови у стягненні заборгованості по відсоткам за користування кредитом, тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення на користь банку тіла кредиту не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви (2684,00 грн.) та апеляційної скарги (4026,00 грн.) у загальному розмірі 6710,00 грн. (а.с. 3, 170). 
Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат з ухваленням у цій частині нового судового рішення. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2023 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» процентів за користування кредитом та в частині розподілу судових витрат – скасувати і у скасованій частині ухвалити нове судове рішення. 
Позовну вимогу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором від 29.12.2007 року заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 22122 (двадцять дві тисячі сто двадцять дві) грн. 21 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати у розмірі 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України. 
Повний текст судового рішення складений 27 травня 2024 року.

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова