ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 червня 2024 року           справа №200/856/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі №200/856/24 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:
- визнати дії та адміністративні акти відповідача - протокол/розпорядження №914680300050 від 18.09.2023 року та позначку в “особливостях” пенсійної справи позивачки “не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі”, стосовно запровадження не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, окремого порядку поновлення пенсії позивачки, як представника групи громадян України євреїв та асоційованих з ними не євреїв, що виїхали на ПМП в Ізраїль, відповідно до якого відповідач: поновив виплату пенсію позивачки у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати; не здійснив індексацію пенсії позивачки та не провив перерахунки пенсії відповідно до частини 2 та частини 3 статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на момент нарахування до фактичної виплати - протиправними;
- скасувати протокол/розпорядження №914680300050 від 18.09.2023 року та позначку в “особливостях” пенсійної справи позивачки “не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі”;
- зобов`язати відповідача: для поновлення та розрахунку пенсії позивачки усунутись від опрацювання справи позивачки в режимі “макетної обробки” та здійснити опрацювання в режимі “індивідуально (масовий). Індексація заробітку”; здійснити, на підставі документів в пенсійній справі, перерахунок та виплату поточної пенсії та пенсії за період з 01.06.2016 з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в чинній редакції на момент здійснення перерахунку, за винятком виплачених сум та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію в сумі 186 799,24 за період з 01.03.2016 року по 19.10.2023 рік.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині встановлення особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно» в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 914680300050 від 18 вересня 2023 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області скасувати в пенсійній справі ОСОБА_1 позначку «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування до пенсійних виплат особливості - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно», та з дотриманням вимог ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» з 01 березня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію в сумі 186 799,24 грн за період з 01 березня 2016 року по 19 жовтня 2023 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів зазначає, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії з 01.03.2016, в розмірі визначеному на дату припинення. Враховуючи, що ОСОБА_1 проживає за кордоном, індексацію пенсії не проведено, встановлено твердий розмір пенсії.
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050, є порушення встановлених строків виплати саме нарахованих доходів. А, виходячи зі змісту статті 2 Закону № 2050, сума перерахованих та сплачених на виконання судового рішення у справі 200/4720/22 не підпадає під визначення доходів, передбачених цією нормою, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.
Адже основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Тобто, за наявності визначених Законом № 2050 умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 є громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком з 14 вересня 2010 року.
29 травня 2016 року позивач виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 200/1344/20-а, яке набрало законної сили 27 серпня 2020 року, зокрема, зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
З рішення № 914680300050 від 25 вересня 2020 року слідує, що позивачу проведено перерахунок пенсії, вид перерахунку – індивідуально (масовий), індексація заробітку, рішення містить графу «Особливості» в якій зазначено «ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно». Розмір пенсії встановлено – 3555,77 грн.
З рішення №914680300050 (дата розрахунку - 28 жовтня 2021 року) слідує, що позивачу проведено перерахунок пенсії, підстава – згідно рішень суду у справі №200/1344/20-а, рішення містить графу «Особливості» в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно». Розмір пенсії встановлено – 2052,74 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2022 року у справі № 200/4720/22, яке набрало законної сили 02 серпня 2023 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького Регіонального управління “Приватбанку”.
З рішення №914680300050 від 18 вересня 2023 року слідує, що позивачу проведено перерахунок пенсії, підстава – лист від 11 серпня 2023 року №0500-0308-5/68816, рішення містить графу «Особливості» в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно». Розмір пенсії з 01 березня 2016 року встановлено – 2052,74 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в листі від 02.10.2023 року повідомило представника позивача про наступне. Розмір пенсії з 01 березня 2016 року складає 2052,74 грн. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно з рішенням суду за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2023 року склала 186 799,24 грн, яка буде виплачена у жовтні 2023 року.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України “Про звернення громадян” в доповнення до листа від 02.02.2024 повідомило представнику позивача про те, що рішення суду по справам №200/1344/20-а та №200/4720/22 виконані в межах покладених зобов`язань.
При вирішенні справи суд виходить з наступного. 
Приписами частини 2, 3 статті 42 Закону № 1058, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.
Отже, з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України №1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.
Таким чином, перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.
Даною Постановою також затверджено Порядок перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.
Як вбачається з рішення Головного управління №914680300050 від 18 вересня 2023 року, позивачу проведено перерахунок пенсії, підстава – лист від 11 серпня 2023 року №0500-0308-5/68816, рішення містить графу «Особливості» в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ – з 01.03.2016 по довічно». Розмір пенсії встановлено з 01 березня 2016 року - 2052,74 грн.
Разом з тим, ані рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 200/1344/20-а, ані рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2022 року у справі №200/4720/22, не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам та індексації.
Таким чином, при проведенні перерахунку пенсії позивачеві, відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.», що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру.
Щодо здійснення перерахунку з компенсацією втрати частини доходів, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтями 1-3 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” (далі - Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Тобто, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів; 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).
З метою реалізації Закону № 2050 Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок № 159.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
На підставі пункту 2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у пункті 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.
Відтак, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.
Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. 
При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 свідчать, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми попередньо нараховані, але не виплачені.
Згідно зі статтею 1 Закону № 2050 право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. 
За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. 
Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в постановах від 13.09.2021 у справі № 639/3140/17, від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20.
Як свідчать матеріали справи, фактична виплата позивачу на виконання рішення суду від 16 січня 2023 року у справі №200/4720/22 доплати в розмірі 186 799,24 грн за період з 01.03.2016 по 30.09.2023 виплачено ОСОБА_1 у жовтні 2023 року через АТ КБ «Приватбанк».
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 01 березня 2016 року по 19 жовтня 2023 року.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі №200/856/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі №200/856/24 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 20 червня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                             А.А. Блохін

                                                                                                                                      І.В. Сіваченко