ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2024 року           справа №200/4135/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєв Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Абдукадирова К.Е.), складеного в повному обсязі 15 вересня 2023 року, у справі № 200/4135/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                                    ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо неврахування до страхового стажу роботи під час призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи з 01.06.1978р. по 13.04.1985р. в колгоспі «13 – річчя Жовтня». 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.05.2023 року та зарахувати до його страхового стажу роботи періоди роботи з 01.06.1978р. по 13.04.1985р. в колгоспі «13 – річчя Жовтня».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року  позов задоволено. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо неврахування до страхового стажу роботи під час призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи з 01.06.1978р. по 13.04.1985р. в колгоспі «13 – річчя Жовтня». 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.05.2023 року та зарахувати до його страхового стажу роботи періоди роботи з 01.06.1978р. по 13.04.1985р. в колгоспі «13 – річчя Жовтня».
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 200/4135/23, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відмовити у задоволені позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірний період роботи позивача з 01.06.1978 по 13.04.1985 року не зарахований до страхового стажу у зв`язку з порушенням вимог основних положень порядку видачі та ведення трудових книжок колгоспників до страхового стажу позивача не зараховано цей період роботи. 
Також, звернув увагу, що згідно розрахунку стажу, період військової служби з 28.10.1981 по 13.11.1983 зараховано до страхового стажу позивача.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4135/23, однак листом року суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 09.05.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсія ОСОБА_1 , була призначена, відповідач до страхового стажу роботи не врахував період роботи з 01.06.1978 по 13.04.1985, що вбачається із розрахунку його страхового стажу роботи який міститься в пенсійній справі, та призвело до заниження коефіцієнту страхового стажу роботи, та як наслідок до зменшення розміру пенсії. 
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , з 01.06.1978 по 13.04.1985 працював в колгоспі «13 – річчя Жовтня». 
Відповідно до Довідок від 17.04.2023 року ОСОБА_1 , з 01.06.1978 по 13.04.1985 був прийнятий в члени колгоспу «13 – річчя Жовтня», до списку колгоспників які не виробили мінімум виходів не включений.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на зарахування стажу за спірними періодами має бути відновленим із зобов`язанням здійснити перерахунок розміру пенсії 
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
 Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до положень частини першої статті 1 № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Згідно з абзацом 1 частини другої цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Приписами ст. 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності № 1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону №1788-XII час роботи за фактичною тривалістю враховується лише у випадку, якщо член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин.
При цьому, суд зазначає що положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення"  передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначене узгоджується з положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України.
Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
При цьому, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) стосовно того, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідальність за некоректне заповнення трудової книжки позивача, покладається на керівництво колгоспу та некоректне заповнення даного документу не повинно впливати на реалізацію позивачем права на отримання пенсії.
Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від  25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі  № 638/18467/15-а.
Відтак, посилання апелянта на наявність недоліків у трудовій книжці є неприйнятними.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача буде, зокрема, зобов`язання управління здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.05.2023 року та зарахувати до його страхового стажу роботи періоди роботи з 01.06.1978р. по 13.04.1985р. в колгоспі «13 – річчя Жовтня».
Інші доводи апеляційної скарги є незмістовними та повністю нівелюються висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 200/4135/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року.

Судді                                                                                                    А.В. Гайдар                                                                                                                                                           Е.Г. Казначеєв
                                                                                                       І.Д. Компанієць