УХВАЛА
 
17 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 686/32221/23
провадження № 61-8488ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого                        2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 травня                  2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави російської федерації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  
 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України та держави російська федерація про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що з 2014 року російська федерація здійснює військову агресію проти України, а з 24 лютого 2022 року триває ще одна фаза збройної агресії російської федерації проти України - повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію Україну. Дані дії російської федерації та очевидна бездіяльність держави Україна, яка допустила до військового конфлікту з російською федерацією, привели до порушення прав позивача, в тому числі і права на мир.
Зазначав, що російська федерація своїми протиправними діями заподіяла як матеріальну, так і немайнову шкоду не тільки Україні, а й її громадянам, порушуючи їхні права, у тому числі право на життя, право мирно володіти та розпоряджатися своїм майном і майновими правами, як на території Автономної Республіки Крим, Донецької та Луганської областей, а також на шельфі Чорного моря в економічній зоні України. Таким чином, російська федерація несе відповідальність за порушення прав та свобод українського народу та за незаконну експропріацію майна громадян України, які проживають на її території.
Вказував, що стягнення з російської федерації на його користь майнової шкоди у розмірі 24 583 718,34 грн, завданої внаслідок експропріацією російською федерацією природних ресурсів Українського народу під час незаконної збройної агресії проти України буде адекватним та відповідатиме принципам пропорційності та розумності.
Крім того, посилався на те, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України він зазнав душевних страждань і приниження, переніс неодноразові стреси і побоювання за свою безпеку, безпеку своїх близьких та дітей, були порушені його нормальні життєві зв`язки та погіршились відносини з оточуючими людьми, він вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушених прав, в тому числі неодноразово змушений був переховуватися у непристосованих бомбосховищах під час оголошення повітряних тривог. Внаслідок війни він втратив можливість спокійно працювати, а наразі докладає значних зусиль для подолання цієї апатії. Вважає, що одноразове відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 259 300 грн буде законним, свідчитиме про унітарність держави Україна та усталеним звичаям як в міжнародному праві, так і у державі Україна.
Посилаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з держави російська федерація на його користь 24 583 718,34 грн майнової шкоди та 1 259 300 грн моральної шкоди, всього - 25 843 018,34 грн, стягнути з держави Україна на його користь 1 грн моральної шкоди, завданої порушенням його прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                          від 26 лютого 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 50 000 грн. В решті позову відмовлено.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2024 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого                      2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 залишено без змін.
05 червня 2024 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого                        2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 травня                  2024 року.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник посилається на підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.  
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою      ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2024 року. 
Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/32221/23 за позовом  ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави російської федерації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                           І. В. Литвиненко