УХВАЛА
05 червня 2024 року
м. Київ
справа № 523/12673/22
провадження № 61-15712св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючої - Фаловської І. М. (суддя-доповідачка),
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач (особа, яка звернулася із заявою про виправлення  описки) - ОСОБА_1 , відповідач - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради,	
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета  спору, - Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради,	
особи, які не брали участі у справі та звернулися з касаційними скаргами: ОСОБА_2 , яка діє як законна представниця в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє як законна представниця в інтересах малолітньої ОСОБА_6 ,	
розглянув заяву ОСОБА_1 про виправлення описок, допущених в постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року 
у справі за позовом Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про захист порушених прав малолітніх дітей, за касаційними скаргами  ОСОБА_2 , яка діє як законна представниця в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , яка діє як законна представниця в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , на постанову Одеського апеляційного суду 
від 18 вересня 2023 року та касаційною скаргою Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про захист порушених прав малолітніх дітей.
Суворовський районний суд міста Одеси рішенням від 30 січня 2023 року 
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Одеський апеляційний суд постановою від 18 вересня 2023 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив.
Скасував розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 липня 2022 року № 225р у частині звільнення ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуна над малолітніми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Скасував розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 липня 2022 року № 225р у частині припинення дії розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради
від 09 листопада 2020 року № 702р про призначення ОСОБА_1 опікуном над неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуном над малолітніми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У жовтні 2023 року Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до апеляційного суду про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 18 вересня 
2023 року.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 18 грудня 2023 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови залишив без задоволення.
Верховний Суд постановою від 13 березня 2024 року касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_2 , яка діє як законна представниця в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , яка діє як законна представниця в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , на постанову Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року, закрив.
Касаційну скаргу Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради задовольнив частково.
Постанову Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року скасував, рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2023 року залишив в силі. 
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року залишив без змін.
19 квітня 2024 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описок у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року.
Заяву мотивовано тим, що, ознайомившись з текстом постанови, заявник виявив деякі неточності та описки і, керуючись приписами 
статті 269 ЦПК України, просить їх виправити.
Заявник зазначає, що у мотивувальній частині постанови вказано: «Під час вирішення спору судом апеляційної інстанції помилково зазначено, що спір стосується сімейних правовідносин, оскільки його учасниками є колишній опікун та районна адміністрація. При цьому апеляційний суд, скасовуючи розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради 
від 14 липня 2022 року № 225р, не зазначив, у чому полягає порушення прав ОСОБА_1 , який самостійно звернувся із заявою про звільнення його від обов`язків опікуна, не зазначив, у чому саме полягає незаконність вказаного розпорядження, а також не звернув уваги на фактичне повне виконання (реалізацію) спірного розпорядження шляхом його повного застосування, що унеможливлює його скасування судом».
Така позиція, на думку ОСОБА_1 , суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).
Заявник зазначив, що Одеський апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, неправильно обґрунтував своє рішення, в такому разі суд касаційної інстанції наділений повноваженнями змінити мотивувальну частину такого судового рішення. Водночас, оскільки висновки постанови Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 523/12673/22, на думку заявника, суперечать Рішенню Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, відповідно, слід замінити резолютивну частину вказаної постанови, а саме має бути зазначено: «Касаційну скаргу Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду 
від 18 вересня 2023 року залишити без змін».
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Описки, про які йдеться у заяві ОСОБА_1 , насправді Верховним Судом, не виявлено, отже не підлягають виправленню з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Отже, правила вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.
Для того, щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) допущеною під час складання тексту судового рішення; 3) є мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).
Натомість вимоги заяви про виправлення описок таким критеріям не відповідають.
У постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 990/222/23 (провадження № 11-155заі23) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що 
«… виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать, наприклад, написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Отже, з метою оперативного та дієвого усунення помилок в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні як із власної ініціативи суду, так і за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи, незалежно від набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність».
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування діалектизмів тощо.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.
Суд може виправити лише ті описки, яких він сам припустився. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер та ускладнюють виконання рішення суду.
У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_1 про виправлення описок 
у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на те, що заявник фактично просить змінити власне текст (мотиви) судового рішення Верховного Суду по суті, з підстав, що були предметом касаційного оскарження, змінити висновки, викладені колегією суддів у постанові Верховного Суду, а також її резолютивну частину, оскільки вони суперечать Рішенню Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009.
З огляду на викладене заява ОСОБА_1 про виправлення описок не підлягає задоволенню.
Висновки за результатами розгляду питання про виправлення описок
Враховуючи наведене, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описок, допущених у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року, немає.
Керуючись статтями 260, 269, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про виправлення описок, допущених у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню 
не підлягає.
Головуюча Судді	І. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко А. С. Олійник В. В. Сердюк