Справа № 737/924/23 	Головуючий у 1 інстанції Рубаненко Н. Ю. 	
Провадження № 33/4823/284/24 	  	
Категорія - ч. 2 ст. 130КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
Головуючого –  судді Салая Г.А.,

захисника – Слєпченка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2024 року, 

                                         У С Т А Н О В И В :

  Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення  у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
  
Місцевим судом встановлено, що водій ОСОБА_1 31 березня 2023 о 22 год. 50 хв. в смт Куликівка по вул. Шевченка, 96, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка координація рухів, почервоніння обличчя, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в категоричній формі, правопорушення вчинене повторно, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Слєпченко С.А. в інтересах       ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновивши строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить допитати у якості свідка ОСОБА_2 .
Вважає, що не було доведено, що саме його клієнт керував транспортним засобом і що саме відносно нього необхідно було складати протокол, а з відеозапису вбачається, що авто з його підзахисним ніхто не переслідував і не наздоганяв.
Вказує, що його підзахисний пояснює, що вживав алкогольні напої та їхав   з ОСОБА_3 до нього додому, проїхали повз автомобіль працівників поліції, який неспішно почав рухатись за ними. Оскільки у ОСОБА_4 посвідчення водія  лише на трактор, тому він зупинив авто на купі з камінням і побіг додому за 150 метрів від місця складання протоколу. ОСОБА_1 не міг вилізти з авто через переднє пасажирське сидіння, тому він вийшов через водійські двері. Працівникам поліції не зміг пояснити всі обставини справи. 
Зазначає, що його ніхто не зупиняв, і відповідно підстави проходити огляд на стан сп`яніння у нього не було.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні, оскільки є діючим військовослужбовцем і знаходився на виконанні бойових завдань. Зі змістом постанови ознайомився 08.02.2024. 

Враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт скоєння адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 підтверджується доказами, які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 474567 від 31.03.2023 та додатками до протоколу, а саме рапортом поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу, відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 08.02.2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно рапорту працівника поліції 31.03.2023 о 21 год. 55 хв. під час несення служби на території патрулювання в смт Куликівка по вул. Шевченка в попутному напрямку рухався автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 , в кінці вулиці вказаний автомобіль почало кидати в різні сторони, внаслідок чого він заїхав на насип щебеню на узбіччі з лівої сторони. Під`їхавши до автомобіля, було встановлено, що за кермом перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка координація рухів, почервоніння обличчя). Надавати будь-які документи на законну вимогу працівників поліції відмовився, перевіривши особу водія, було встановлено, що на ОСОБА_1 вже неодноразово були складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, на що водій відмовлявся. В подальшому на водія ОСОБА_1 були складені адміністративна постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП та протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції їхали за автомобілем ВАЗ, коли під`їхали, то видно, що автомобіль у заведеному стані стоїть на купі щебеню. З водійського сидіння вийшов чоловік, візуально у стані сильного алкогольного сп`яніння. Ним виявився ОСОБА_1 , який на питання поліцейських відповів, що приїхав до друга. Після цього, ОСОБА_1 заперечував як факт керування транспортним засобом, так і факт вживання алкогольних напоїв. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в лікарні, наполягав, що не керував, що було розцінено як відмова від проходження огляду та складено протокол. 
Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тому, на виконання вимог Інструкції та відповідно до Порядку, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 31.03.2023 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, де видно як він виходить через водійські дверцята, при цьому будь-які інші особи як в автомобілі так і біля нього, відсутні. З відеозапису також вбачається, що автомобіль ВАЗ їхав та зупинився, при цьому він був у полі зору працівників поліції, які їхали за ним, будь-які інші особи, крім водія, були відсутні.

Крім того, з постанови Куликівського районного суду Чернігівської області від 08.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, керуючи цим же автомобілем. 

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_5 пояснив, що автомобілем керував він, оскільки ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а побачивши працівників поліції, він втік, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. 

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до таких показань свідка, оскільки вони спростовуються переглянутим відеозаписом, з якого видно, що працівники поліції їхали за автомобілем, який зупинився і з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 , інших осіб не було.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він, 31.03.2023, керуючи транспортним засобом, повторно, протягом року, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                               

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області  від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай