ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  873/535/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Пєсков В. Г., Погребняк В. Я. 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2024
у справі № 873/535/23    
за заявою ОСОБА_1 
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі №215/23
за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальності "Персей Н"
          2) ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст рішення третейського суду та заяви про скасування рішення третейського суду
1.          Акціонерне товариство (далі - АТ) "Райффайзен Банк" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності (далі - ТОВ) "Персей Н" та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості.
2. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 позов АТ "Райффайзен Банк" задоволено частково. Присуджено до стягнення солідарно з ТОВ "Персей Н" та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість за кредитним договором №011/30262/01006073 від 19.02.2021 у сумі 646 541,15 грн,  а також по 3432,71 грн третейського збору з кожного відповідача. 
3. ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23, в якій виклав клопотання про поновлення строку на подання вказаної заяви.
4. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що з 17.01.2022 ОСОБА_1 перебуває у Сполучених Штатах Америки та не отримував жодного процесуального документа по третейській справі № 215/23, в тому числі оскаржуваного третейського рішення, а отримав оскаржуване рішення через адвокатський запит лише 29.09.2023.
Провадження у Північному апеляційному господарському суді 
5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №873/535/23 заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви шляхом подання до суду: клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування третейського суду з наведенням інших доказів (довідки про період перебування ОСОБА_1 за кордоном) з підтвердженням для поновлення строку; засвідчену головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" копію оскаржуваного третейського рішення.
6. Вказана ухвала суду мотивована тим, що:
- з долученого до заяви про скасування третейського суду закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_1 , неможливо встановити з якого саме періоду вказана особа перебуває чи перебувала за кордоном. З огляду на викладене, суд визнав неповажними підстави, наведені заявником в обґрунтування причин пропуску строку на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23;
- оскільки ОСОБА_1 подано заяву про скасування рішення третейського суду в електронній формі, а документи, зазначені в пунктах 1, 2 частини четвертої статті 347 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, подані в копіях, зокрема надано ксерокопію оскаржуваного третейського рішення, суд визнав необхідним витребувати у заявника належним чином завірену копію оскаржуваного рішення третейського суду.
7. 01.12.2023 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (клопотання про поновлення строку), за змістом якої суд повідомлено про те, що 01.12.2023 Адміністрація Держприкордонслужби України надала відповідь представнику ОСОБА_1 про відсутність у базі даних відомостей стосовно перетинання ОСОБА_1 державного кордону України в період з травня по листопад 2023 року. Разом з цим, заявник зазначав про те, що ОСОБА_1 не отримував та не міг отримати оригінал оскаржуваного рішення третейського суд від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23, оскільки знаходиться США. Представник ОСОБА_1 просив врахувати наведені пояснення та поновити строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23 або продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, а також витребувати у Адміністрації Держприкордонслужби України інформацію щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону.
Стислий зміст ухвали суду першої інстанції 
8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2024 у справі №873/535/23 відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23, та повернуто заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі № 215/23.
9. Вказана ухвала суду мотивована тим, що заява про скасування рішення третейського суду  подана з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 346 ГПК України, а зазначені заявником у клопотаннях про поновлення строку на подання вказаної заяви причини визнані судом неповажними. Крім того, суд зазначив наступне:
- заявник, посилаючись у заяві на свою необізнаність про ухвалення оскаржуваного третейського суду рішення від 10.05.2023 через те, що він перебуває у США, не навів жодних причин, які б об`єктивно перешкоджали йому дізнатися про оскаржуване рішення. Тобто, заявник не обґрунтував неможливість своєчасно дізнатися про ухвалення рішення від 10.05.2023 в разі прояву ним добросовісної та розумної обачності, звичайної зацікавленості станом своїх справ; 
- наведені представником ОСОБА_1 у заяві про скасування рішення третейського суду від 10.05.2023 та у заяві про усунення недоліків (клопотання про поновлення строку) обставини не підтверджують поважність причин подання заяви про скасування рішення третейського суду лише 28.09.2023;
- щодо витребування у Адміністрації Держприкордонслужби України інформацію щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону, суд з посиланням на положення статей 13, 14 ГПК України зазначив про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду.
Стислий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
10.          Представник  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2024та направити справу №873/535/23 до суду першої інстанції для продовження розгляду.
11. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані наступним: 
- наведені в оскаржуваній ухвали підстави для відмови у поновленні процесуального строку та повернення заяви про скасування рішення третейського суду не відповідають підставам для залишення вказаної заяви без руху, викладеними в ухвалі від 20.11.2023;
- оскільки ОСОБА_1 з 17.01.2023 перебуває у США та не отримував жодного процесуального документу по третейській справі №215/23, в тому числі оскаржуваного рішення, яке було отримане через адвокатський запит лише 28.09.2023, у даному конкретному випадку є підстави для визнання поважними причин пропуску строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду та поновлення цього строку;
- інформація про розгляд третейської справи не публікується на сайті або інших доступних інтернет-ресурсах, а отже, перебуваючи за кордоном, ОСОБА_1 не мав ніякої можливості мати інформацію про наявність третейської справи та третейського рішення.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
12.          Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення відповідно до частини третьої статті 263 ГПК України.
Позиція Верховного Суду
13. Відповідно до частини   другої статті   24 ГПК   України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
14. Частиною   другої статті 25 ГПК   України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
15. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема ухвали суду про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.
16. Відповідно до частин   першої   -   третьої статті   269 ГПК   України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
17. Відповідно до частин першої, другої статті   346 ГПК   України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду. 
18. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" прийнято 10.05.2023, відповідно останнім днем для подання заяви про скасування рішення третейського суду є 08.08.2023. Водночас, заяву про скасування вказаного рішення третейського суду представником ОСОБА_1 подано до Північного апеляційного господарського суду 28.09.2023, тобто з пропуском встановленого строку.
19. В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржник стверджував про те, що не був обізнаний з існуванням третейської справи та не отримував жодного процесуального документу, а оскаржуване рішення третейського суду отримано через адвокатський запит лише 28.09.2023, оскільки ОСОБА_1 , який є відповідачем у третейській справі №215/23 та одночасно директором ТОВ "Персей Н" - іншого відповідача у третейській справі, з 17.01.2022 перебуває у США.
20. У силу статті   6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950   року, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950   року" (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
21.   Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (від 03.04.2008 № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
22. Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
23. В частині третій статі 346 ГПК України передбачено, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, повертається. Суд за клопотанням заявника може поновити пропущений строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, якщо визнає причини його пропуску поважними.
24. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
25. Верховний Суд відзначає, що ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
26. Положення ГПК України не визначають конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. 
27. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
28. При цьому, з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України, заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 873/56/22). 
29. Відповідно до усталеної судової практики під поважними причинами пропуску строку, у тому числі строку на апеляційне оскарження, слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №   585/2494/18).
30. Правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
31. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (близький за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №9901/405/19).
32. За змістом наведеного скаржником обґрунтування слідує, що однією з підстав пропуску встановленого строку на оскарження рішення третейського суду є те, що ОСОБА_1 не знав про порушення третейської справи №215/23 та відповідно про ухвалення рішення у цій справі, оскільки він з 17.01.2022 перебуває у США.
33. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів третейської справи, вона була розглянута без участі ОСОБА_1 , але його було повідомлено про порушення провадження у третейській справі №215/23 та прийняття відповідного  рішення шляхом надіслання поштової кореспонденції третейським судом рекомендованим листом за адресою:        АДРЕСА_1 . Однак, зазначені поштові відправлення повернуто на адресу третейського суду (відправника) підприємством поштового зв`язку через закінчення терміну зберігання. 
34. За висновком суду першої інстанції, посилаючись на свою необізнаність про ухвалення 10.05.2023 рішення третейським судом у зв`язку з виїздом до США, заявник не навів жодних причин, які б об`єктивно перешкоджали йому дізнатися про оскаржуване рішення. Заявник не обґрунтував неможливість своєчасно дізнатися про ухвалення оскаржуваного ним рішення третейського суду в разі прояву ним добросовісної та розумної обачності, звичайної зацікавленості станом своїх справ.
35. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції визнав наведені заявником  обставини такими, що не підтверджують поважність причин подання заяви про скасування рішення третейського суду лише 28.09.2023 та дійшов висновку про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку та повернення заяви.
36. Колегія суддів вважає передчасним вказаний висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.
37. Насамперед, колегія суддів враховує посилання скаржника на звернення до Північного апеляційного господарського суду із заявою про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи і надання їх електронної копії, яке не було задоволено у зв`язку з відсутністю технічної можливості у суду.
38. Також Суд зважає на факт неотримання заявником копії рішення, направленої йому третейським судом 24.05.2023, та приймає до уваги обставини звернення заявника, зокрема до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" із заявою про отримання копії рішення і отримання відповідної копії лише 28.09.2023. При цьому заява про скасування рішення третейського суду була сформована в системі "Електронний суд" 28.09.2023 та зареєстрована у Північному апеляційному господарському суді 29.09.2023.
39. За змістом пункту 1 частини четвертої статті 347 ГПК України щодо, об`єктивна неможливість заявника отримати оскаржуване рішення може бути підставою для висновку про поважність причин пропуску строку на подання такої заяви з урахуванням конкретних обставин справи.
40. Як вбачається з матеріалів справи, основним аргументом скаржника, покладеним в основу твердження про поважність пропуску строку на оскарження рішення третейського суду є виїзд ОСОБА_1 у січні 2022 року до США.
41. Визнаючи неповажними підстави, наведені заявником в обґрунтування причин  пропуску строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду від 10.05.2023 у справі №215/23, та залишаючи вказану заяву без руху ухвалою від 20.11.2023, суд першої інстанції серед іншого надав заявнику строк для усунення недоліків шляхом подання до суду: клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування третейського суду з наведенням інших доказів (довідки про період перебування ОСОБА_1 за кордоном) з підтвердженням для поновлення строку.
42. 01.12.2023 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (клопотання про поновлення строку), в якій суд повідомлено про отримання відповіді від Адміністрації Держприкордонслужби України про відсутність у базі даних відомостей стосовно перетинання ОСОБА_1 державного кордону України в період з травня по листопад 2023 року. В той же час, представник ОСОБА_1 зазначив, що Адміністрацією Держприкордонслужби України не надано відповіді на поставлені у запиті питання стосовно того, коли останній раз ОСОБА_1 заїжджав (повертався) в Україну та коли останній раз виїжджав з України.
43. З урахуванням викладеного, представник ОСОБА_1 просив суд поновити строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду у третейській справі № 215/23 або продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків. Крім того, заявник просив суд витребувати у Адміністрації Держприкордонслужби України інформацію щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону.
44. За змістом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд відмовив у клопотанні про витребуванні вищезгаданої інформації від Адміністрації Держприкордонслужби України та відмовив у клопотанні про поновлення процесуального строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.
45. При цьому клопотання про продовження строку на усунення недоліків заяви про скасування рішення третейського суду взагалі не було розглянуто, не перевірено наведене заявником обґрунтування вказаного клопотання та процесуальну можливість вирішення клопотання. 
46. Тобто, вказавши представнику скаржника про необхідність надання серед іншого довідки про період перебування ОСОБА_1 за кордоном (ухвала про залишення заяви без руху від 20.11.2023), суд першої інстанції не перевірив наведені скаржником доводи в обґрунтування неможливості надання вказаних документів у встановлений судом строк, фактично обмежившись вказівкою на те, що збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду. 
47. З огляду на вищенаведене, Верховний Суд вважає передчасним висновок Північного апеляційного господарського суду про наявність підстав для повернення заяви про скасування рішення третейського суду без розгляду на підставі частини третьої статті 346 ГПК України. 
48. В пункті 6 частини першої статті 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
49. Відповідно до статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
50. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2024 з направленням справи №873/535/23 до Північного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про скасування рішення третейського суду. 
51. Враховуючи, що в даному випадку справа передається до Північного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2024 у справі №873/535/23 скасувати.
3. Справу №873/535/23 передати до Північного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 10.05.2023 у третейській справі №215/23.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                  О. В. Васьковський

Судді                                                                      В. Г. Пєсков

                                                                      В. Я. Погребняк