ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 травня 2024 року
м. Київ
справа № 412/2540/2012
провадження № 61-17908св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
особа, яка звернулася із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Капітал»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року в складі судді Наумової О. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року в складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви та судових рішень у справі
У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих листах.
На обґрунтування заяви зазначало, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованість за кредитним договором № 014/104872/3181/73 від 26 липня 2006 року, договором поруки № 014/3181/218 від 26 липня 2006 року у сумі 726 694, 83 грн та понесені судові витрати у розмірі 3  219,00 грн.
На виконання вказаного рішення 19 липня 2012 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська видав виконавчі листи.
Станом на 29 грудня 2020 року відсутні відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження.
18 грудня 2019 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» уклали договір відступлення права вимоги № 114/2-28, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав (відступив), а ПАТ «Оксі Банк» прийняв права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/104872/3181/73 від 26 липня 2006 року та до ОСОБА_2 за договором поруки № 014/3181/218 від 26 липня 2006 року.
18 грудня 2019 року ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» уклали договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до умов якого банк відступив товариству право вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/104872/3181/73 від 26 липня 2006 року та до ОСОБА_2 за договором поруки № 014/3181/218 від 26 липня 2006 року.
Факт набуття прав вимоги TOB «ФК «Профіт Капітал» підтверджується платіжним дорученням № 59 від 18 грудня 2019 року та витягом з реєстру боржників № 1 від 26 грудня 2019 року до договору відступлення права вимоги № 114/2-28-1 від 18 грудня 2019 року.
З огляду на наведене, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило заяву задовольнити.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року, заяву задоволено.
Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року у цивільній справі № 412/2540/2012 про стягнення солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором від 26 липня 2006 року № 014/104872/3181/73, договором поруки від 26 липня 2006 року № 014/3181/218 у сумі 726 694, 83 грн та понесені судові витрати у розмірі 3 219, 00 грн.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що без заміни сторони у виконавчих документах правонаступник позбавлений процесуальної можливості реалізовувати свої права згідно із Законом України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим заява ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягає  задоволенню.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У грудні 2023 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просила скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Касаційна скарга мотивована тим, що станом на дату звернення товариства із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не існувало будь-яких відкритих виконавчих проваджень, а надані копії виконавчих листів свідчать про закінчення строку їх пред'явлення до виконання.
Суди не дослідили питання наявності та фактичного розміру боргу у виконавчому провадженні станом на дату подання заяви про заміну сторони у виконавчих листах.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.
Суди не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, відповідно до яких не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу якого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
23 січня 2024 року справа № 412/2540/2012 надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
ТОВ «ФК «Профіт Капітал» направило відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Позиція Верховного Суду
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.
Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).
Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.
У справі, яка переглядається, встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/104872/3181/73 від 26 липня 2006 року, договором поруки № 014/3181/218 від 26 липня 2006 року у сумі 726 694, 83 грн та понесені судові витрати у розмірі 3 219,00 грн.
На підставі договору про відступлення права вимоги від 18 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ПАТ «Райффайзен Банк» - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим товариство просило замінити стягувача у виконавчих листах, виданих на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Оскільки заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2012 року в цивільній справі № 412/2540/2012 набрало законної сили, тому є обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України, а заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, суди дійшли правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
  Головуючий	  М. Є. Червинська	
 	 	
Судді	А. Ю. Зайцев   Є. В. Коротенко   В. М. Коротун	
 	 	
 	М. Ю. Тітов