УХВАЛА
 
17 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 569/13068/23
провадження № 61-6639ск24 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 ,подану адвокатом Пархомчук Вікторією Віталіївною, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області                    від 23 листопада 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду                                від 04 квітня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1                          до Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживача,
 
ВСТАНОВИВ :
У травні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пархомчук В. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права                    у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права                    у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі заявник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Зазначивши про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносин, заявник не зазначив стосовно яких саме норм права та яких правовідносин відсутній висновок Верховного Суду (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник в касаційній скарзі не зазначив постанови Верховного Суду, в яких викладено висновки                   про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не були враховані в оскаржуваних рішеннях суду.
За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно подати нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити передбачені цивільним процесуальним законом підстави касаційного оскарження судового рішення відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, належним чином обґрунтувати такі підстави оскарження, надіслати копії нової редакції касаційної скарги для всіх учасників справи.  
З огляду на зміст касаційної скарги Верховний Суд зазначає, що право особи                       на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Водночас згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявниці належного обґрунтування касаційної скарги. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України
 
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 ,подану адвокатом Пархомчук Вікторією Віталіївною, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області                   від 23 листопада 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня                    2024 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 03 червня 2024 року,                       але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         А. С. Олійник