Справа №369/4241/24                                                                                                  Головуючий в суді І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/3159/2024                                                                               Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2024 року                                                                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
 
                                                     ВСТАНОВИВ:                                                
 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із цією постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що матеріали справи не містять доказів наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , крім цього, вказує, що поліцейські порушили процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: не роз`яснили йому положення ст. 266 КУпАП, внесли до протоколу завідомо недостовірні дані.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 697384, 27 лютого 2024 р. о 16 год. 44 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Проходити огляд за допомогою газоаналізатора алкотестера прилад «Драгер» та медичний огляд в медичному закладі в установленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.
Факт відмови був зафіксований за допомогою спеціальних технічних приладів - на нагрудну камеру поліцейських № 477915/477920.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 697384 від 27.02.2024, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;направленням на огляд у закладі охорони здоров`я, з якого вбачається, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому висновок місцевого суду про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності є законним і обґрунтованим, підтвердженим сукупністю зібраних та належним чином досліджених доказів.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські порушили процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відхиляються судом, як такі, що суперечать наявним матеріалам справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапису з місця події, зміст якого підтверджує фактичні обставини, наведені у протоколі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                     Ярослав МЕЛЬНИК