ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 червня 2024 року           справа №200/726/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року (повне судове рішення складено 19 березня 2024 року) у справі № 200/726/24 (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ, Управління), в якому просить зобов`язати виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 1 лютого 2022 року по 30 вересня 2023 відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків здійснення страхових виплат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року позов задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з лютого 2022 року по вересень 2023 відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, є порушення встановлених строків виплати саме нарахованих доходів. Виходячи зі змісту ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, сума перерахованих та сплачених на виконання судового рішення у справі №200/3990/22 не підпадає під визначення доходів, передбачених цією нормою, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Вважає, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду (оскільки визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів).

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 21.04.1999. 
Також до суду надана копія довідки від 24 травня 2017 року № 0000216133 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістилася з м. Сніжне до м. Краматорськ, Донецької області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року у справі № 200/3990/22 задоволено позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 лютого 2022 року. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 лютого 2022 року.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року у справі № 200/3990/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Листом ГУ ПФУ від 02.02.2024 № 0500-0202-8/10790 «Щодо компенсації по рішенні суду в інтересах ОСОБА_1 » адвокату позивача повідомлено про те, що Головним управлінням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року по справі №200/3990/22 виконано в повному обсязі. Зазначено, що рішенням зобов`язано нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 лютого 2022 року, отже цим рішенням не покладено зобов`язань щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати щомісячних страхових виплат.
Відповідач надав до суду інформацію для проведення призначення страхових виплат за рішенням суду від 05.09.2022 № 200/3990/22 ОСОБА_1 , в якій зазначено, що за період з 01.02.2022 по 12.12.2022 позивачу нараховано 56139,51 грн.
Також з наданих сторонами пояснень і відповідних платіжних інструкцій випливає, що вказані кошти були перераховані позивачці у вересні 2023 року.
Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Приписами ст. 1 ст. 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Згідно зі ст. 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відповідно до ст. 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок, зокрема: коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі – Порядок № 159).
Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення (Постанова Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 200/14472/19-а).
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 - 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені (Постанова Верховного Суду від 6 жовтня 2020 року у справі №  910/24323/16).
З огляду на викладене, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що підстава для виплати компенсації виникає тільки у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року у справі № 200/3990/22 визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 лютого 2022 року. 
Тому внаслідок протиправного не нарахування і не виплати страхових виплат більше ніж на один календарний місяць позивачка набула право на спірну компенсацію.
На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 200/726/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 13 червня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  А. А. Блохін 

                                                                                                                                                                                                                                                   І. Д. Компанієць