Справа № 152/1474/23
Провадження № 22-ц/801/816/2024
Категорія: 99
Головуючий у суді 1-ї інстанції Славінська Н. Л.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року	Справа № 152/1474/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г., 
з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

учасники справи:
заявники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи - Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною Міністерства оборони України на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2023 року, ухвалене у складі судді Славінської Н. Л. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд із заявою про встановлення факту смерті під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації.
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є дружиною, а заявник ОСОБА_2 є неповнолітнім сином ОСОБА_5 , якого вважають загиблим ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області при наступних обставинах.
24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан та, згідно з мобілізаційною директивою Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, чоловіка та батька заявників ОСОБА_5 було мобілізовано 24 лютого 2022 року до Збройних Сил України.
Відповідно до витягів з Наказу №58 від 06 березня 2022 року, з Наказу №68 від 16 березня 2022 року та з Наказу №71 від 19 березня 2022 року командира військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено на посаду сержанта резерву запасної роти, ВОС-НОМЕР_10.
ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_5 , сержанта резерву запасної роти, у зв`язку із службовою необхідністю та підвищенням боєздатності підрозділів військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління артилерійської групи.
19 березня 2022 року ОСОБА_5 прибув до складу сил військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , які залучалися та брали безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
04 червня 2022 року, приблизно о 19:30 годині заявник ОСОБА_1 востаннє спілкувалася зі своїм чоловіком, а потім зв`язок з ним було втрачено, телефон весь час знаходився не в мережі, а його місцезнаходження стало невідоме.
11 червня 2022 року при телефонній розмові з командуванням Військової частини НОМЕР_1 заявниці ОСОБА_1 стало відомо, що старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи старший солдат ОСОБА_5 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_1 під час штурмових дій.
13 червня 2022 року вона звернулася до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з заявою про кримінальне правопорушення, зокрема, що під час здійснення військової агресії на території України, вчиненої з метою зміни меж території та державного кордону України, 08 червня безвісно зник її чоловік, ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України та на момент зникнення перебував у с. Роти, Бахмутського району Донецької області.
За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 було надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України та внесено відповідні відомості про кримінальне правопорушення слідчим СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 14 червня 2022 року за №12022020150000092.
21 червня 2022 року ОСОБА_1 отримала повідомлення №3341 Міністерства оброни України від 21 червня 2022 року про те, що старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи старший солдат ОСОБА_5 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_1 під час штурмових дій, авіаудару та артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області, захищаючи волю та незламність України.
21 червня 2022 року у телефонній розмові з командуванням Військової частини НОМЕР_1 їй повідомили, що з метою з`ясування всіх обставин зникнення ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_1 призначено службове розслідування, яке станом на день звернення не завершено.
Лише у вересні 2022 року ОСОБА_1 отримала копії документів службового розслідування по факту зникнення безвісти її чоловіка, а саме: копію Акту службового розслідування , із якого їй стало відомо, що, відповідно до вимог ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, розділу III Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2022 року №1293 «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_5 », на підставі рапорту підполковника ОСОБА_7 , командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , вхідний №7708 від 21 червня 2022 року, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 липня 2022 року №1724 «Про продовження строку службового розслідування, призначеного наказом командира війкової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2022 року №1293», на підставі рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_8 , заступника командира з морально-психологічного забезпечення 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , вхідний №10239 від 20 липня 2022 року, комісією у складі: голови комісії - старший лейтенант ОСОБА_8 , заступник командира з морально-психологічного забезпечення 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , члени комісії: старший лейтенант ОСОБА_9 , офіцер резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , капітан медичної служби ОСОБА_10 , офіцер медичної служби військової частини НОМЕР_1 , проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого солдата ОСОБА_5 , старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .
Службовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший солдат ОСОБА_5 , старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти при виконанні службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, в ході здійснення штурмових дій незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації, під прикриттям артилерійського обстрілу, в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 09:30 години по 22:00 годину.
Відповідно до витягу з Журналу бойових дій управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09:30 години по 22:00 годину противник вів обстріл з напрямку населеного пункту Попасна в напрямок населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області, з застосуванням 155 мм артилерії (40 пострілів), 122 мм (80 пострілів). Під час штурмових дій та артилерійського обстрілу зник безвісти старший солдат старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 . Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевларовий). Здійснені пошукові заходи не дали результату.
За час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший солдат ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, з гідністю виконував свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини.
Беручи до уваги вищевикладене, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_5 , старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти під час виконання завдань за призначенням, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях. Проведеними пошуковими заходами встановити місце знаходження військовослужбовця, його тіла, або останків, не вдалося.
Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти старшого солдата ОСОБА_5 є напад незаконних збройних формувань окупаційної влади російської федерації.
Службовим розслідуванням неправомірних дій ОСОБА_5 не встановлено.
Факт зникнення безвісти ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами, що були встановлені під час проведення службового розслідування та зазначені в Розділі 3 Акту службового розслідування.
Вказані обставини, які мали місце ІНФОРМАЦІЯ_1 зі ОСОБА_5 , на думку заявників, вказують на те, що він зник безвісти при обставинах, що прямо загрожували йому смертю, і дають підстави вважати, що він загинув під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації.
З метою з`ясування та встановлення місця знаходження свого чоловіка та отримання іншої інформації про нього, заявник ОСОБА_1 неодноразово зверталася за допомогою до відповідних державних та недержавних установ, волонтерів, народних депутатів, здійснювала пошуки шляхом моніторингу загальнодоступних інтернет-ресурсів.
Від волонтерів ОСОБА_1 стало відомо, що в мережі Інтернет існують спільноти, які гуртуються та здійснюють допомогу в пошуку людей та/або інформації про них.
Заявником було знайдено групи в застосунку «Вайбер» «ІНФОРМАЦІЯ_12» та «ІНФОРМАЦІЯ_13 », в яких вона попросила допомоги в пошуках відомостей про чоловіка ОСОБА_5 , і через деякий час до неї звернувся військовослужбовець, який разом з чоловіком вів бойові дії, та повідомив жахливу новину про те, що чоловік загинув.
Зокрема 20 червня 2023 року ОСОБА_11 надав їй нотаріально засвідчені свідчення, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області ОСОБА_11 разом зі ОСОБА_5 вели бойові дії з відсічі військової агресії російської федерації. Під час відбиття чергової атаки російської армії, ОСОБА_5 отримав поранення. Останнє місце, де він бачив її чоловіка, був тунель під залізничним мостом, де на той час знаходилися інші поранені бійці, приблизно 20 осіб, які очікували на евакуацію. Невдовзі саме в це місце був нанесений авіаційний удар з прямим влучанням в тунель, та, нажаль, всі бійці, що знаходилися в тунелі, загинули, серед них і ОСОБА_5 . Після тих вибухів та подій він більше ОСОБА_5 в живих не бачив.
Також, в подальшому, при моніторингу загальнодоступних інтернет-ресурсів, було знайдено сайт «200 UA/ соm» з базою підтверджених вбитих українських військовослужбовців в Попасній та навкруги, а також в населених пунктах Бахмутського напрямку, та в вищезазначеній групі було розміщено фото посвідчення серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2018 року її чоловіка ОСОБА_5 .
А в застосунку «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій були розміщені фото загиблих Українських військовослужбовців в населеному пункті Роти, при перегляді зазначених фото, нею на одному із фото було впізнано тіло чоловіка ОСОБА_5 по його особистих речах.
11 липня 2023 року з метою досудового отримання підтвердження факту смерті чоловіка ОСОБА_5 , маючи вказані вище докази, вона звернулася до Військової частини НОМЕР_1 з листом про підтвердження факту загибелі (смерті) останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області.
11 серпня 2023 року ОСОБА_1 отримала лист №11828 Військової частини НОМЕР_1 від 08 серпня 2023 року, в якому повідомили, що її чоловік старший солдат ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається зниклим безвісти під час виконання завдань за призначенням, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області. По даному факту військовою частиною було проведено службове розслідування та дане розслідування завершено.
З метою встановлення місцезнаходження старшого солдата ОСОБА_5 проводяться розшукові заходи, але на момент опрацювання звернення, інформації щодо місця знаходження, документального підтвердження загибелі або потрапляння останнього в полон, на адресу військової частини не надходило.
При встановленні місцезнаходження, або отриманні іншої достовірної інформації відносно ОСОБА_5 її буде повідомлено додатково в установленому порядку.
Також з військової частини повідомили, що відповідно до законодавства України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть за формою 106/о або фельдшерською довідкою про смерть за формою №106-1/о, виданими лікувальним закладом, рішенням суду про встановлення факту смерті чи оголошення особи померлою.
У разі відсутності медичного висновку щодо причини смерті чи відсутності медичної довідки, в якій констатується факт смерті та неможливості надання даних документів до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті, справа про встановлення юридичного факту смерті особи, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вирішується в судовому порядку.
Впродовж всього часу, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1, понад 15 місяців будь-яких відомостей про перебування чоловіка та батька ОСОБА_5 в полоні чи в будь-якому іншому місці, заявникам не надходило, на зв`язок останній не виходив, ніхто його живим не бачив.
На підставі зібраних доказів, фактичних обставин, які підтверджують, що обставини, які мали місце ІНФОРМАЦІЯ_1 зі ОСОБА_5 , прямо вказують на те, що він зник при обставинах, що безпосередньо загрожували йому смертю, та дають підстави стверджувати про те, що останній загинув під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації.
Заявниця ОСОБА_1 зі ОСОБА_5 має трьох спільних дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 року народження, доньку ОСОБА_13 , 2000 року народження та доньку ОСОБА_14 , 1998 року народження.
У зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , для можливості подальшої реалізації її та неповнолітнього сина прав щодо оформлення належних пенсій та виплат, пов`язаних з гарантіями, встановленими державою перед родиною військовослужбовця, який загинув під час виконання бойового завдання, є підтвердження факту смерті ОСОБА_5 .
За наведених обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у поданій заяві просили встановити факт, що старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району Донецької області; допустити негайне виконання рішення у справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено: встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Білозерське Добропільського району Донецької області, громадянин України (відомості паспорта громадянина України: № НОМЕР_3 , виданий 09 листопада 2018 року органом 0540; РНОКПП НОМЕР_4 ), загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Роти Бахмутського району Донецької області.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що факт того, що ОСОБА_5 , громадянин України, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено доводами заяви, а також наданими доказами, і тому немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, підтверджених проаналізованими письмовими доказами та показаннями свідка.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 08 березня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Медвецький С. К., Копаничук С. Г.
Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 березня 2024 року було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 квітня 2024 року справу призначено до розгляду на 09 травня 2024 року о 10 год. 00 хв. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не застосована спеціальна правова норма викладена у частині другої статті 46 ЦК України, згідно якої фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Таким чином, оскільки станом на поточний момент зазначені (у ч. 2 ст. 46 ЦПК України) дії не закінчились, то відлік встановленого шестимісячного строку ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту смерті є передчасним та зазначена заява підлягає відхиленню.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
У своїх відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення першої інстанції- без змін.
Від Військової частини НОМЕР_1 відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судовому засіданні заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги заперечували.
Представники заінтересованих осіб - Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заінтересовані особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, при цьому надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Заявник ОСОБА_15 та ОСОБА_5 01 серпня 1997 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 (а. с.19, том 1).
Заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а. с. 115, том 1).
Із дублікату посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Вінницьким облвійськкоматом 20 вересня 2018 року вбачається, що чоловік та батько заявників ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є учасником бойових дій (а. с. 23, том 1).
Із тимчасового посвідчення військовозобов`язаного за № НОМЕР_7 , виданого в/ч НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 призваний на дійсну військову службу ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 179, зворот 178, том 1).
З довідки Військової частини НОМЕР_1 від 11 березня 2022 року вбачається, що солдат ОСОБА_5 призваний на службу до вказаної частини по мобілізації з 06 березня 2022 року (а. с. 24, том 1).
Відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06 березня 2022 року за №58, призначеного на посаду сержанта резерву запасної роти, ВОС ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби, відповідно до Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 06 березня 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, та призначено на посаду солдата (зворот а. с. 176, том 1).
Згідно витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2022 року за №68, увільнено з попередньої посади та призначено на посаду старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи, солдата ОСОБА_5 , сержанта резерву запасної роти, ВОС-НОМЕР_11 (а. с. 176, том 1).
Відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 березня 2022 року за №71, солдата ОСОБА_5 , старшого радіотелефоніста 3 відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи, визнано таким, що 19 березня 2022 року прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; зараховано на котлове забезпечення з 20 березня 2022 року (а. с. 34, том 1).
З витягу із Наказу командира НОМЕР_8 Окремої механізованої бригади від 19 квітня 2022 року за №34-рс, солдату, призваному по мобілізації ОСОБА_5 , старшому радіотелефоністу відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи присвоєно чергове військове звання старший солдат (а. с. 177, том 1).
Під медичним наглядом в/ч НОМЕР_1 старший солдат за мобілізацією ОСОБА_5 , старший радіотелефоніст 3 відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи знаходиться з 2022 року; за медичною допомогою не звертався, що вбачається із медичної характеристики (а. с. 180, том 1).
Із службової характеристики на старшого солдата ОСОБА_5 вбачається, що займана ним посада - старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 , за час проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе з позитивної сторони. До виконання службових обов`язків відноситься відповідально. Під час безпосередньої участі в операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської області добросовісно виконував свої обов`язки згідно з займаною посадою, проявляв розумну ініціативу. Поставлені завдання виконує своєчасно та якісно, але потребує контролю старших начальників… (зворот а. с. 180, том 1).
З довідки військової частини за №1274 від 05 липня 2022 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_5 в період з 10 березня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Підстава: витяг із наказу командира оперативно-тактичного угруповання Північ (по стройовій частині) від 22 березня 2022 року №56, витяг із наказу командира оперативно-тактичного угруповання Соледар (по стройовій частині) від 23 червня 2022 року №13 (зворот а. с. 177, том 1).
13 червня 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою до ВП №2 Жмеринського РВП по факту зникнення її чоловіка ОСОБА_5 , у зв`язку із чим 14 червня 2022 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №12022020150000092 за ч.1 ст.115 КК України (а. с. 27, том 1).
Відповідно до повідомлення Військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2022 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_9 , старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_1 під час штурмових дій, авіаудару та артилерійського обстрілу поблизу н.п. Роти Бахмутського району Донецької області, захищаючи волю та незалежність України (а. с. 25, том 1).
Із сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_10 , скерованого на адресу ОСОБА_1 вбачається, що її чоловік старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_1 під час штурмових дій, авіаудару та артилерійського обстрілу поблизу н.п. Роти Бахмутського району Донецької області, захищаючи волю та незалежність України (а. с. 26, том 1).
Згідно із наказом №1293 від 21 червня 2022 року командира в/ч НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_5 » та наказом командира цієї ж в/ч від 20 липня 2022 року за №1969 «Про продовження строку службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2022 року №1293» проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_5 , що вбачається із відповідно Акту, Наказу (а. с. 163-166, 168, том 1).
З Акту службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_5 , старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2022 року вбачається, що 21 червня 2022 року від підполковника ОСОБА_7 , командира мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , надійшла доповідь по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_5 , старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_1, в ході здійснення штурмових дій незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації, під прикриттям артилерійського обстрілу, зник безвісти в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району, Донецької області. Здійснені пошукові заходи не дали результату, його місцезнаходження є невідомим і по даний час (п.2 Акту) (а. с. 163-166, том 1).
Також, з Акту вбачається, що під час проведення службового розслідування встановлені такі факти: відповідно до витягу Журналу ведення бойових дій управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.30 по 22.00 ІНФОРМАЦІЯ_1 противник вів обстріл з напрямку населеного пункту Попасна в напрямок населеного пункту Роти, Бахмутського району, Донецької області, з застосуванням 155 мм артилерії (40 пострілів), 122 мм (80 пострілів). Під час штурмових дій та артилерійського обстрілу зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 , який перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларовий шолом). Здійснені пошукові заходи не дали результату (п.3.1. Акту).
27 червня 2022 року з метою встановлення місця знаходження військовослужбовця ОСОБА_5 було надіслано відповідні запити за №3514 та №3515 до Центрального управління Служби безпеки України та Об`єданого центру з координації пошуку та звільнення незаконно позбавлених волі осіб внаслідок збройної агресії російської федерації Служби безпеки України (п.3.4. Акту).
27 липня 2022 року з метою встановлення місця знаходження військовослужбовця ОСОБА_5 було надіслано запит за №4452 до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими (п.3.5. Акту).
З Акту також вбачається, що службовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 , старший радіотелефоніст відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти при виконанні службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, в ході здійснення штурмових дій незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації, під прикриттям артилерійського обстрілу, в районі населеного пункту Роти, Бахмутського району, Донецької області, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 9.30 по 22.00 (п.3.5 Акту).
Проведеними пошуковими заходами встановити місцезнаходження вищевказаного військовослужбовця, його тіла або останків не вдалось (п.4.1 Акту).
Причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилася: причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти старшого солдата ОСОБА_5 є напад незаконних збройних формувань окупаційної влади російської федерації. Службовим розслідуванням неправомірних дій вищевказаного військовослужбовця не встановлено (п.4.1. Акту).
З пункту 5 Акту вбачається, що службове розслідування вважається закінченим. Надано завдання начальнику відділення персоналу штабу в/ч НОМЕР_1 опублікувати як такого, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти, військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_5 , старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 .
Обставини, викладені в Акті підтверджуються рапортом та доповіддю командира мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 від 20 червня 2022 року та ТВО Командира цієї в/ч (зворот а. с. 167, том 1); витягом з Журналу бойових дій за ІНФОРМАЦІЯ_1 (зворот а. с. 169, том 1); відповідними запитами до СБУ, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими (а. с. 170-175, том 1); копіями пояснень командира взводу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_16 , командира відділення цієї ж в/ч ОСОБА_17 (а. с. 181-184, том 1).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2023 року за №1425 визнано військовослужбовця ОСОБА_5 зниклим безвісти (а. с. 44-48, том 1).
02 червня 2023 року ОСОБА_5 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що вбачається із Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 19 червня 2023 року №20230619-898 (а. с. 29-30, том 1).
З повідомлення відділу цивільно-військового співробітництва штабу ІНФОРМАЦІЯ_11 , військовослужбовця ОСОБА_5 включено в Реєстр Національного інформаційного бюро, держателем якого є ДП «Український національний центр розбудови миру». Однак, перебування зазначеного військовослужбовця у полоні держави-агресора не підтверджено російською стороною та Міжнародним Комітетом Червоного хреста (а. с. 71, том 1).
Вказана обставина також підтверджується повідомленням Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 28 листопада 2022 року, від 03 січня 2023 року, від 16 червня 2023 року (а. с. 75, 81, 88, том 1).
З повідомлення Головного слідчого управління НПУ від 08 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 оголошено в розшук як безвісти зниклого, відомості про що внесено до інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (а. с. 84-85, том 1).
Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України повідомив заявника ОСОБА_1 21 червня 2023 року, що офіційні дані, які б підтверджували перебування в полоні військовослужбовця ОСОБА_5 , вказували на його місцезнаходження та стан здоров`я в Центрі відсутні (а. с. 89-90, том 1).
08 вересня 2023 року Військова частина НОМЕР_1 повідомила заявника ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення її заяви про підтвердження факту загибелі її чоловіка - ОСОБА_5 та роз`яснила судовий порядок вирішення питання про встановлення факту смерті в порядку, передбаченому п.8 ст. 315 ЦПК України (а. с. 109-111, том 1).
Як видно із нотаріально завіреної заяви-свідчення щодо обставин загибелі побратима ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наданими 20 червня 2023 року свідком ОСОБА_11 (військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який був включений до її складу 26 лютого 2022 року та виключений зі списку в/ч 13 вересня 2023 року на підставі наказу №264, відомості про що зазначені у військовому квитку (а. с. 210-211, том 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Роти, Бахмутського р-ну, Донецької обл., гр. ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_5 вели бойові дії з відсічі військової агресії російської федерації. Під час відбиття чергової атаки російської армії, ОСОБА_5 можливо отримав поранення, останнє місце де він бачив бійця ОСОБА_5 був тунель під залізничним мостом, де на той час знаходились інші пораненні бійці, близько 20 осіб, які очікували на евакуацію, невдовзі саме в це місце був нанесений авіаційний удар з прямим влучанням в тунель, та нажаль всі бійці, що знаходились в тому тунелі загинули, серед них і ОСОБА_5 . Після тих вибухів та подій, ОСОБА_11 більше ОСОБА_5 в живих не бачив (а. с. 98, том 1).
Заявник ОСОБА_1 до заяви додала скріншоти з інтернет-сайту «200 UA/com», який, як вона вважає, створений у російській федерації, з яких вбачається, що вказаний сайт містить відомості про вбитих Українських військових в населених пунктах Бахмутського напрямку, і на його сторінках міститься персональне фото її чоловіка, саме таке, як у дублікаті посвідчення учасника бойових дій, вказані відомості про серію, номер та дату видачі посвідчення ОСОБА_5 , які відповідають дійсним даним, та вказано, що чоловік вбитий (а. с.102-103, том 1).

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За частиною першою статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення - позасудовий і судовий.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Необхідність звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в цій справі заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовують можливістю подальшої реалізації їх прав щодо оформлення належних пенсій та виплат, пов`язаних з гарантіями, встановленими державою перед родиною військовослужбовця, який загинув під час виконання бойового завдання. 
Як на правову підставу звернення до суду із заявою заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України та статтю 317 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Заявниками зазначено, що отримати Акт про настання смерті ОСОБА_5 неможливо, оскільки тіло загиблого залишилося на окупованій території. Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_5 також неможливо, оскільки його смерть сталася під час бою на тимчасово окупованій (до цього часу) території України, на якій неможливо було забрати тіло, що підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_11 , та отримати медичний документ. 
Крім того, оскільки тіло ОСОБА_5 не було вивезене з території бойових дій в районі н.п. Роти, яке досі окуповане, видача лікарського свідоцтва про його смерть не здійснена, це у свою чергу, унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . 
У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть ОСОБА_5 заявники не мають можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю чоловіка та батька, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, отримання пільг сім`ї загиблого військовослужбовця та інше. Тому, для оформлення необхідних документів для реєстрації смерті чоловіка та батька заявників і отримання свідоцтва про смерть необхідно встановити даний факт, який має для них юридичне значення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 зазначеного Закону України).
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року, згідно з яким воєнний стан продовжений строком на 90 діб.
Дію воєнного стану продовжено Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX, Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, та Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06 лютого 2024 року.
Суд першої інстанцій у цій справі встановив, що надані заявниками докази в їх сукупності підтверджують факт смерті (загибелі) ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання з відсічі військової агресії російської федерації в районі н.п. Роти, Бахмутського району, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки заявниками додано до заяви докази, які достовірно свідчать про смерть їх чоловіка та батька у певний час і за певних обставин, які беззаперечно загрожували йому загибеллю внаслідок штурмових дій противника, авіаудару та артилерійського обстрілу противником бетонного тунелю під залізничним мостом, який служив укриттям для поранених Українських бійців, в тому числі, і для ОСОБА_5 , котрі очікували на евакуацію з зони бойових дій.
При цьому місцевий суд констатував, що в Акті службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , а також в Наказі про результати службового розслідування комісія та командування Військової частини посилаються на те, що здійснювалися пошукові заходи вказаного військовослужбовця, які не дали результату, проте, не зазначають які, хто організовував пошукові заходи, хто брав у них участь, враховуючи, що за даними Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року (із змінами) вбачається, що с. Роти Світлодарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області (код НОМЕР_9 ) перебуває в тимчасовій окупації з 23 травня 2022 року, коли виникли бойові дії, по даний час. 
Крім того, місцевий суд констатував, що за повідомленнями Служби безпеки України, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, ОСОБА_5 не перебуває у полоні держави-агресора, оскільки це не підтверджується ні російською стороною, ні Міжнародним Комітетом Червоного Хреста. 
Також суд першої інстанції взяв до уваги копію заяви-свідчення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 , і його безпосередні показання в судовому засіданні в якості свідка щодо обставин смерті ОСОБА_5 , як такі, що містять посилання на конкретні факти та обставини, які дають суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування, з приводу обставин та причин загибелі ОСОБА_5 .
Відтак повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Окрім того суд першої інстанції правомірно зауважив на тому, що заявниками обрано належний спосіб захисту їх прав.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, яке підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. 
Оскільки заявники не мають об`єктивної можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка та батька, з метою захисту їх законних прав та інтересів, встановлення факту загибелі ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання з відсічі військової агресії російської федерації в районі н.п. Роти, Бахмутського району, має для заявників юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на реєстрацію смерті чоловіка та батька заявників в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть згідно з законодавством України, що у подальшому сприятиме реалізації прав заявників на оформлення належних пенсій та виплат, пов`язаних з гарантіями, встановленими державою перед родиною військовослужбовця, який загинув під час виконання бойового завдання.
Доводи апеляційної скарги зводяться до посилання Міністерства оборони України на те, що належним способом захисту права заявниці є не встановлення факту смерті її чоловіка, а оголошення його померлим у порядку, визначеному статтею 46 ЦК України, з дотриманням строків, визначених цією статтею.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2022 року в справі №490/6057/19-ц, на яку покликався суд першої інстанції, вказано, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.
Таким чином у цій справі заявники обрали передбачений процесуальним законом спосіб захисту свого права шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі статей 315, 317 ЦПК України, який за встановлених обставин цієї справи (смерть ОСОБА_5 настала за конкретних обставин, у конкретному місці, у конкретну дату, і час) є ефективним, що також узгоджується із правовими висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23, від 10 квітня 2024 року у справі № 274/3135/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та не дають передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке відповідає вимогам законності та обґрунтованості.
Інших доводів, зокрема щодо встановлених судом фактичних обставин цієї справи по суті, апеляційна скарга не містить.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, понесені судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції слід залишити за Міністерством оборони України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за Міністерством оборони України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         С. К. Медвецький

                                                                               С. Г. Копаничук