ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           06 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/29595/23	

Головуючий суддя І інстанції – Кучма К.С.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                             суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу    Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року в адміністративній справі №160/29595/23 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільний посад"  до  Державної служби України з безпеки на транспорті  про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільний посад" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 11.10.2023 року №005749.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільний посад" було задоволено.
Визнано  протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.10.2023 року №00574, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем було зазначено, що спірна постанова була прийнята останнім з дотриманням приписів чинного законодавства, оскільки водієм позивача під час перевірки не було надано товарно-транспортної накладної або іншого документа на товар, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільний посад"  було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що   апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Вільний посад" зареєстроване 07.06.2010 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи за ідентифікаційним кодом 12041020000003384; перебуває на обліку Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька ДПІ (Криворізький р-н).
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності ТОВ "Вільний посад" за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ "Вільний посад" є власником транспортного засобу марки "SCANIA", тип Т3 - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 23.03.2023 року та є власником напівпричепу марки "MEGA", тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп н/пр - самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 23.03.2023 року. 
Згідно із направленням на рейдову перевірку від 15.09.2023 року №000103 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку Н11 76 км. поворот Вільний посад, та був перевірений транспортний засіб SCANIA сідловий тягач, номерний знак НОМЕР_1 та MEGA напівпричіп, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить ТОВ "Вільний посад".
За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2023 р. №004533, у якому зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, чим порушено вимоги ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт". У тому числі порушення відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" абзац третій частини 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.
Водій транспортного засобу з актом ознайомлений, від письмових пояснень та підпису відмовився, про що свідчить відповідний запис у акті від 19.09.2023 р.
Позивачу 03.10.2023 р. засобами поштового зв`язку направлено повідомлення від 26.09.2023 року №73698/23/24-23 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.10.2023 р. з 10:00 по 15:00 в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, разом із актом проведення перевірки від 19.09.2023 р. №004533.
11.10.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Вільний посад" складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005749, згідно із якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн. за порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт",  п.11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Не погодившись з правомірністю прийняттям наведеної постанови про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова була прийнята відповідачем  з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність її скасування.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
В розумінні вимог статті 1 Закону України “Про автомобільний транспорт” автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до ст.39 Закону України “Про автомобільний транспорт” автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу були висновки відповідача про відсутність у водія позивача під час здійснення перевезення вантажу товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа.
Вказане порушення стало підставою для накладення на власника транспортного засобу, ТОВ "Вільний посад" адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Однак, відповідно подорожнього листа вантажного автомобіля від 19.09.2023 року, позивач виконував перевезення соняшнику з поля до току у власних потребах. Вказаний лист надавався уповноваженим представникам відповідача при здійсненні рейдової перевірки.  
Як вже зазначалось основним видом економічної діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Тобто, здійснення руху автомобільного транспорту не було пов`язане з перевезенням вантажу на комерційній основі. 
Абзацом двадцять п`ятим та двадцять шостим глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363) визначено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Пунктом 11.1 Правил № 363, зокрема, встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Таким чином, документи, які передбачені Правилами № 363, у тому числі товарно-транспортна накладна, є документами, які підтверджують факт передавання, перевезення придбаних та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Відтак, оскільки позивачем здійснювалось перевезення власного вантажу для власних потреб, водій останнього не повинен був мати товарно-транспортної накладної.
Що стосується відсутності іншого визначеного законодавством документа, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в акті перевірки та спірній постанові відсутні посилання на документи, які мали бути наявні у водія позивача.
Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до спірної постанови, позивачу було інкриміновано порушення, зокрема п. 11.1 Правил № 363, якими визначено вимоги до товарної-транспортної накладної, яка, як було вірно встановлено судом першої інстанції, в межах спірних правовідносин не повинна була бути у водія позивача.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно протиправності  прийняття відповідачем спірної постанови та необхідності її скасування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року в адміністративній справі №160/29595/23 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова