ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №640/36133/21
провадження № К/990/25109/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів - Соколова В.М., Мартинюк Н.М.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу  №640/36133/21
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Федотова І.В., суддів Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.,
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича (далі - ОСОБА_4 ), приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича (далі - ОСОБА_5 ), у якому просили:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Д.В. щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 22 листопада 2021 року в межах виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5;
- визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. №66611614, видану 25 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , основної винагороди у сумі 2178,34 доларів США (USD), що еквівалентно 58100,20 грн (UAH) за курсом НБУ на день пред`явлення виконавчого документа до виконання, та 788,64 грн (UAH), що загалом складає 58888,83 грн (UAH), такою, що не підлягає виконанню; 
- визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. №66610231, видану 25 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , основної винагороди у сумі 2178,34 доларів США (USD), що еквівалентно 58100,20 грн (UAH) за курсом НБУ на день пред`явлення виконавчого документа до виконання, та 788,64 грн (UAH), що загалом складає 58888,83 грн (UAH), такою, що не підлягає виконанню;
- визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. №66611614, видану 25 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , основної винагороди у сумі 2178,34 доларів США (USD), що еквівалентно 58100,20 грн (UAH) за курсом НБУ на день пред`явлення виконавчого документа до виконання, та 788,64 грн (UAH), що загалом складає 58888,83 грн (UAH), такою, що не підлягає виконанню.
2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 14 вересня 2022 року позовні вимоги  задовольнив частково. Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. №66611614 від 25 серпня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди в частині 39259,22 грн. Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. №66609696 від 25  серпня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди в частині 39259,22 грн. Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. №66610231 від 25 серпня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди в частині 39259,22 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Присудив до стягнення на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. по 454 грн судового збору.
3. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року із проханням його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року залишено без руху в зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору та надано скаржникам строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали. 
4. Ухвалою від 24 травня 2023 року Шостий апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року, оскільки скаржники не усунули в повному обсязі недоліки апеляційної скарги в установлений судом строк.
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
6. Скаржник указує про те, що адміністративні суди мають право розглядати лише немайнові позови про захист права або інтересу, об`єктом яких є благо, що не піддається грошовій оцінці. Відносини між державним виконавцем і боржником урегульовані Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, тому вимога про визнання постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди такими, що не підлягають виконанню, є відновленням порушеного права та має немайновий характер. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року в справі №910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. 
7. Таким чином, згідно з доводами ОСОБА_1 , висновок суду апеляційної інстанції про те, що вимоги про визнання такими, що не підлягають виконанню постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди є вимогами майнового характеру, - є помилковим, зробленим без належної оцінки обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства.
8. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 1 частини п`ятої статті 296  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), статтю 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI). Висновки суду апеляційної інстанції щодо неподання скаржниками доказів сплати судового збору в установленому законом розмірі та про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України не можна вважати законними і обґрунтованими. До того ж сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду. 
IІІ. Рух справи у суді касаційної інстанції
9. 17 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року в справі №640/36133/21. 
10. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2023  року для розгляду справи №640/36133/21 (провадження №К/990/25109/23) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Шевцової Н.В., суддів Мацедонської В.Е., Данилевич Н.А.
11. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2023 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 19 липня 2023  року №1157/0/78-23 (у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Шевцової  Н.В. (Рішення зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 18  липня 2023 року №13), що унеможливлює її участь у розгляді касаційних скарг та позовної заяви), для розгляду справи №640/36133/21 (провадження №К/990/25109/23) визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Жук А.В., судді Соколов В.М., Мартинюк  Н.М.
12. Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено. Визнано причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлено процесуальний строк. Відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року в справі №640/36133/21.
13. Відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 до Верховного Суду не надійшло. 
14. Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2024 року закінчено підготовчі дії у справі №640/36133/21 та призначено її до касаційного розгляду в порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
ІV. Позиція Верховного Суду
15. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №640/36133/21 стало оскарження судового рішення, вказаного у частині третій статті 328 КАС України, та посилання скаржника на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
16. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги та оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, виходить із таких міркувань.
17. Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
18. Вимоги до апеляційної скарги визначені статтею 296 КАС України, згідно з пунктом 1 частини п`ятої якої до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
19. Приписами частини другої статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і скаржнику надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.
20. За правилами частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо він не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.
21. Залишаючи ухвалою від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14  вересня 2022 року без руху та надаючи скаржникам строк для усунення її недоліків - 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали, Шостий апеляційний адміністративний суд виходив із того, що вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, установленим статтею 296 КАС України, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надано доказів сплати судового збору в розмірах, установлених Законом №3674-VI.
22. Копію ухвали від 16 березня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху скаржники отримали 05 квітня 2023 року, а 13 квітня 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов лист із квитанціями про сплату кожним скаржником судового збору в розмірі по 1362 грн (№91217 від 10 квітня 2023 року від ОСОБА_3 ; №90980, №91071 від 10  квітня 2023 року від ОСОБА_1 ; №91161 від 10 квітня 2023 року від ОСОБА_2 ), у якому також зазначено, що при поданні позовної заяви до суду першої інстанції було заявлено три позовні вимоги немайнового характеру та сплачено судовий збір у розмірі 908 грн*3=2724 грн, тому сума судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі складає 908 грн*3*150%=4086 грн.
23. Ухвалою від 24 травня 2023 року Шостий апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року з огляду на те, що скаржники не усунули в повному обсязі недоліки апеляційної скарги в установлений судом строк.
24. Так, питання, пов`язані з розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом №3674-VI, у частині першій статті 3 якого визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
25. За правилами частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
26. Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI (у редакції, чинній на момент подання позову) за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
27. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році для працездатних осіб з 01 січня установлено прожитковий мінімум у розмірі 2270 грн.
28. За правилами частини третьої статті 6 Закону №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзаци перший та другий).
29. Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону №3674-VI). 
30. Приписами частини сьомої статті 6 Закону №3674-VI передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру (абзаци перший та другий).
31. За правилами частини восьмої статті 6 Закону №3674-VI розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
32. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Д.В. щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 22  листопада 2021 року в межах виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 є вимогами немайнового характеру, про що правильно зазначив суд апеляційної інстанції та це не заперечується скаржником. 
33. Таким чином, ураховуючи, що у цій справі кожним позивачем заявлено по одній вимозі немайнового характеру, вони мали сплатити до суду першої інстанції судовий збір за вимоги немайнового характеру по 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто по 908  грн кожен.
34. Водночас ОСОБА_1 у касаційній скарзі не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо того, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. про стягнення з позивачів основної винагороди такими, що не підлягають виконанню, - є вимогами майнового характеру.
35. З приводу наведеного необхідно звернути увагу на висновки Верховного Суду, зроблені, зокрема, у постановах від 01 грудня 2020 року в справі №812/472/17, від 21 грудня 2023 року в справі №380/13876/22, у яких Верховний Суд зауважив, що окремі рішення, прийняті суб`єктам владних повноважень, і (або) дії, вчинені ним чи не вчинені (бездіяльність), можуть породжувати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи.
36. Зокрема, реалізація таких рішень або вчинення дій (бездіяльності) може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності спрямоване на захист порушеного майнового права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.
37. Отже, спір щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком якого є зміна складу майна позивача, є майновим.
38. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цій справі заявили позовні вимоги, зокрема, про визнання трьох постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. про стягнення з кожного позивача основної винагороди такими, що не підлягають виконанню, то, відповідно, такі позовні вимоги є вимогами майнового характеру, й безпідставними є доводи скаржника щодо неправильного віднесення судом апеляційної інстанції цих позовних вимог до вимог майнового характеру. 
39. Відтак, виходячи із ціни позову в частині вимог майнового характеру, з яким звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що у цьому випадку становить для кожного позивача суму менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подання позову, останні мали сплатити до суду першої інстанції судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі по 908 грн кожен, тобто по 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
40. Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
41. Таким чином, оскільки при зверненні з цим позовом, що містить вимоги майнового та немайнового характеру, кожен із позивачів мав сплатити до суду першої інстанції судовий збір у розмірі по 1816?? грн (908+908), то, ураховуючи вимоги поданої апеляційної скарги та положення підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі мав бути сплачений у розмірі по 2724 грн (1816?(908+908)х150%) кожним скаржником окремим платіжним документом.
42. В оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції правильно зауважив, що скаржники помилково віднесли позовні вимоги у цій справі лише до немайнових; відповідні вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення, не є основними та похідними одна від одної і не підлягають об`єднанню в одну вимогу для цілей визначення розміру ставки судового збору.
43. Отже, зважаючи на те, що на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги сплатили у розмірі лише по 1362 грн (квитанції: №91217 від 10 квітня 2023  року від ОСОБА_3 ; №90980, №91071 від 10 квітня 2023 року від ОСОБА_1 ; №91161 від 10  квітня 2023 року від ОСОБА_2 ), тобто не в повному обсязі (не у розмірах, установлених Законом №3674-VI), суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки скаржники не усунули в повному обсязі недоліки апеляційної скарги у строк, установлений судом.  
44. Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції          та не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала від 24 травня 2023 року постановлена судом апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права.
45. Висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року в справі №910/13737/19, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції, зроблених в оскаржуваній ухвалі. 
46. Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, тому не є обмеженням доступу скаржників до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації їхнього права на судовий захист.
47. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
48. З огляду на зазначене та приписи статті 350 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуваної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року в справі №640/36133/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
В.М. Соколов
Н.М. Мартинюк  
Судді Верховного Суду