УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

13 травня 2024 року
м. Київ
справа №816/3936/15
провадження №К/990/16468/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Тацій Л.В.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №816/3936/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,
у с т а н о в и в:
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2024, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, повернуто без розгляду заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про заміну сторони у виконавчому листі у справі №816/3936/15.
Не погодившись з вищевказаними ухвалою та постановою, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оскаржило їх у касаційному порядку та просило скасувати, натомість направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
За правилом частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
До касаційної скарги скаржником не додано квитанції про сплату судового збору. Натомість заявлено клопотання про відстрочку від сплати судового збору.
Згідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI), ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону №3674-VI).
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у цій справі не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону №3674-VI.
Тому у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору слід відмовити.
Так, частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Своєю чергою згідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3   028 гривень.
Отже, за подання цієї касаційної скарги має бути сплачений судовий збір у розмірі 3   028 гривень.
За таких обставин касаційну скаргу треба залишити без руху та встановити скаржникові строк для усунення її недоліку у спосіб надсилання на адресу суду документа про сплату судового збору у розмірі 3   028 гривень.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету: 22030102
Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Одночасно частина друга статті 169 КАС України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Беручи до уваги те, що касаційна скарга подана без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України та надати скаржникові десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначеного вище недоліку, а саме:
-   надати суду платіжний документ, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 3   028 гривень.
Керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1.   Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відстрочку сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №816/3936/15 залишити без задоволення.
2.   Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №816/3936/15 залишити без руху.
3.   Надати скаржникові строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
4.   Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційну скаргу буде повернуто.
5.   Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду в Полтавській області копію цієї ухвали через підсистему «Електронний суд».
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк
Суддя                                                                                                              Л.В. Тацій