ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2024 року
м. Київ
справа № 755/14829/21
провадження № 51-7275км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора
на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від  01  серпня 2023  року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР)
за №  12021105040002849.
Зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.  2 ст.  15 ч. 1 ст.185 Кримінального кодексу України (далі-КК) та призначено покарання. Цим же вироком на підставі ч. 3 ст. 72 КК прийнято рішення щодо окремого виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 24  грудня 2019 року.
Не погодившись з ухваленим щодо ОСОБА_6 судовим рішенням, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023  року було повернуто особі, яка її подала на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 Кримінального  процесуального кодексу України (далі - КПК).
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала 
Не погоджуючись з таким рішенням апеляційного суду прокурор подав касаційну каргу у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023  року та призначити новий розгляд у апеляційному суді.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор указує про надмірний формалізм під час вирішення питання про прийняття апеляційної скарги сторони обвинувачення, що призвело до постановлення безпідставного рішення про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Зауважує, що незважаючи на здійснені заходи, які прокурор уважав необхідними, що були спрямовані на усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, про наявність підстав, які перешкоджають відкриттю провадження.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, просив задовольнити її вимоги. 
Інших учасників судового провадження було повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися, клопотань про особисту участь або відкладення судового засідання від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За приписами статей 370, 418, 419 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою, має містити належні і достатні мотиви та підстави для її ухвалення.
Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні. 
Відповідно до вимог ст. 24 КПКкожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частина 3 ст. 399 КПК визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з  яких є не усунення особою недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в  установлений строк. 
Ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху і про повернення такої скарги є взаємопов`язаними: повернення скарги залежить від висновків суду про те, чи усунуто недоліки скарги, зазначені у попередній ухвалі. Тому для визначення, чи є ухвала про повернення скарги законною та обґрунтованою, Суд має проаналізувати також законність та обґрунтованість ухвали суду про залишення скарги без руху.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишено без руху в якій було зазначено про необхідність:
- зазначити найменування особи, яка подає апеляційну скаргу відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 396 КПК;
- конкретизувати свої вимоги щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вказати грошовий еквівалент штрафу, визначений у відповідній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- обґрунтувати вимоги касаційної скарги щодо неправильного застосування приписів ст.  71 КК;
- надати відомості про розгляд іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , внесеного до ЄРДР за № 12019100100010634.
На виконання вимог ухвали від 25 вересня 2023 року прокурор подав до суду нову апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Ухвалою від 25 жовтня 2023 року апеляційну скаргу прокурора повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки той не усунув її недоліків, не навів належного обґрунтування вимог апеляційної скарги, а також не зазначив належного обсягу анкетних даних, як того вимагають приписи п. 2 ч. 2 та ч. 5 ст. 396 КПК.
За правовими позиціями Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відображеними, зокрема, у постанові від 02 квітня 2019 року (справа № 752/14188/16-к, провадження № 51-3697км18), при визначенні того, чи виконала особа, яка подає скаргу, вимоги ст. 396 КПК, апеляційний суд має враховувати вимоги статей 22та 26 КПК, які  передбачають, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, а суд вирішує лише питання, винесені на його розгляд сторонами. Той факт, що сторона не зазначила у своїй скарзі певних доводів чи зазначила їх в такий спосіб, що апеляційний суд із тексту оскарженого рішення та поданої скарги вбачає їх безпідставність, за приписами КПК не може вважатися недоліком апеляційної скарги у  значенні норм, передбачених статтями 396 та 399 КПК. 
Те, які саме питання сторона кримінального процесу виносить на розгляд суду, а також про постановлення якого рішення ставить вимогу, відноситься до  її  дискреційних повноважень, і використання цих повноважень на власний розсуд особи, яка подає апеляційну скаргу, не може розцінюватись як такий недолік апеляційної скарги, який є  підставою для її повернення.
Усі доводи апеляційної скарги мають бути вирішені за результатом апеляційного перегляду, вимоги апеляційної скарги в аспекті переконливості та/або обґрунтованості не можуть бути проаналізовані на стадії відкриття провадження.
Усупереч зазначеному, зміст оскарженого судового рішення свідчить, що повертаючи скаргу прокурору суд апеляційної інстанції здійснив аналіз наведених у  скарзі тверджень на предмет їх обґрунтованості, на що спирався як на підстави до повернення скарги, надав оцінку доводам прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що неприпустимо на цьому етапі провадження. 
Посилання суду в цьому провадженні на порушення прокурором приписів ст. 396 КПК стосовно ідентифікації особи, яка подала апеляційну скаргу, враховуючи обсяг даних про особу, відображений в тексті апеляційної скарги, колегія суддів не вважає таким порушенням приписів кримінального процесуального закону, яке перешкоджає відкриттю апеляційного провадження та наданню доступу до суду, до здійснення правосуддя та вирішення завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК.
Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів уважає істотними і такими, що перешкодили ухваленню законного та  обґрунтованого судового рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є  підставою для скасування такого рішення.
З огляду на викладене, касаційна скарга прокурорапідлягає задоволенню, а  ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати викладене та ухвалити судове рішення, яке відповідатиме вимогам кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від  01  серпня 2023 року щодо ОСОБА_6  скасувати і  призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й  оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3