РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року 
м. Рівне

Справа № 572/1373/17
Провадження № 22-ц/4815/413/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Боймиструка С. В.
секретар судового засідання – Ковальчук Л. В.

учасники справи:
позивач – Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», 
відповідач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мазурка В`ячеслава Сергійовича на заочне рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року у складі судді Березня Ю.В., постановлене в м. Сарни Рівненської області о 12 годині 35 хвилин, повний текст рішення складено 21 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким Банк надав кошти відповідачам у позику на умовах повернення зі сплатою відсотків. У зв`язку з невиконанням відповідачами договірних зобов`язань виникла заборгованість, розмір якої станом на 13 червня 2017 року досяг 442 049,97 грн., яку позивач і просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року вказаний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» 442 049  гривень 97 копійок заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус»  3 315 гривень 38 коп. понесених судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус»  3 315 гривень 38 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем ОСОБА_1 як позичальником дотриманий не був. Солідарне стягнення заборгованості з обох відповідачів зумовлене нормами ст. 554 ЦК України, яка встановлює відповідальність поручителя у тому ж обсязі. Що й боржник, а також договором поруки, укладеним між Банком та ОСОБА_2 .

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи представник ОСОБА_1 – адвокат Мазурок В`ячеслав Сергійович оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд не взяв до уваги доказів часткової оплати боргу на суму 127 110 грн.. Зазначає про порушення права його довірителя щодо участі у розгляді справи, адже жодних повідомлень про час та місце слухання справі він не отримував. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції частково та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 127 110 грн..

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» - адвокат Верхогляд Михайло Леонідович вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що між ПАТ «Комерційний Банк «Глобус» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №22ФУ А/5 «Авто в кредит» від 31 березня 2017 року з умовами сплати процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним договором, 31 березня 2017 року між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 22ФУА/5-П, за умовами якого вона поручилася перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, зобов`язується повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках передбачених кредитним договором.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і – як наслідок – виникнення заборгованості, про стягнення якої Банк і звернувся з даним позовом до суду.

З розрахунку заборгованості, наданого Банком, вбачається, що станом на 13 червня 2017 року у відповідача наявна заборгованість на суму 442 049,97 грн., з яких строкова заборгованість по кредиту – 420329,27 грн., прострочена заборгованість по кредиту – 8835,73 грн., строкова заборгованість по процентах – 0,00 грн., прострочена заборгованість по процентах – 12626,74 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів – 148,82 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту – 109, 41 грн..

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. 

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Порука є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Цивільно-правова відповідальність – це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Заперечуючи проти позовних вимог Банку, представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Мазурок В`ячеслав Сергійович вказував, що місцевим судом не дано оцінки факту сплати його довірителем частини заборгованості в сумі 127 110,00 грн., на підтвердження чого надав платіжні документи.

Згідно оглянутих в судовому засіданні Рівненським апеляційним судом оригіналів платжних документів, ОСОБА_1 сплатив ПАТ КБ «Глобус» в якості оплати кредиту згідно кредитного договору №22ФУА/3 від 31.03.2017 року 
згідно квитанції № 1924 від 14.03.2018р. – 10 000,00 грн., 
згідно квитанції № 3230 від 13.11.2017р. – 12 000,00 грн.,
згідно квитанції № 3225 від 10.10.2017р. – 12 000,00 грн.,
згідно квитанції № 1766 від 21.09.2017р. – 15 000,00 грн.,
згідно квитанції від 12.06.2018р. – 11 000,00 грн.,
згідно квитанції від 16.07.2018р. – 10 000,00 грн., 
згідно квитанції від 12.06.2018р. – 11 000,00 грн.,
згідно квитанції від 12.02.2018р. – 11 000,00 грн.,
згідно квитанції від 16.01.2018р. – 12 000,00 грн.,
згідно квитанції від 13.04.2018р. – 11 000,00 грн.,
згідно квитанції від 13.12.2017р. – 12 000,00 грн., а всього на загальну суму 127 000, 00 грн..

Зважаючи на підтвердження сплати зазначених сум в рахунок погашення заборгованості за договором, заявлений Банком розмір заборгованості підлягає зменшенню з вирахуванням суми підтверджених платежів.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи встановлені обставини, досліджені докази в сукупності із нормами закону, що їх регулюють, апеляційний суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором з урахуванням підтверджених належними, достатніми доказами платежів на її погашення в розмірі 127 000,00 грн., та, відповідно, часткове задоволення апеляційної скарги зі зміною рішення в частині зменшення загального розміру заборгованості до 315 049,97 грн. 

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю  або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового  рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав  встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивачем ПАТ КБ «Глобус» сплачено судовий збір при зверненні з позовом у сумі 6 630,75 грн., а відповідачем ОСОБА_1 при зверненні зі апеляційною скаргою – у сумі 9 946,13 грн., який підлягає розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мазурка В`ячеслава Сергійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року змінити, зменшивши розмір заборгованості за Кредитним договором № 22ФУА/5 від 31 березня 2017 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» 315 049  гривень 97 копійок заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 854,54 гривні, по 1 427 гривні 27 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2024 року.

Головуючий                                                Ковальчук Н. М.
Судді:                                                        Хилевич С. В.
                                               Боймиструк С. В.