Справа № 125/1917/23 
Провадження № 33/801/472/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач: Береговий О. Ю.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року                                                                     м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О. Ю.,
за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
розглянув його апеляційну скаргу на постанову Барського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №258922 від 17 вересня 2023 року, цього дня о 22:33 год. у м. Бар по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Барського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.
Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просив переглянути справу у зв`язку із неповним дослідженням доказів судом першої інстанції. Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що зупинки автомобіля «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , не було. Коли скаржник знаходився у дворі багатоповерхівки, неподалік парковки, будучи пішоходом, до нього під`їхав працівник поліції. Після перевірки документів поліцейський почав проводити поверхневу перевірку і огляд речей та автомобіля. Не знайшовши бажаного, поліцейський запропонував пройти медичний огляд, за відсутності на те законних підстав, на що ОСОБА_1 відмовився. Суд першої інстанції, не надавши скаржнику жодних доказів правопорушення, визнав його винним, з чим він не погоджується.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо підчас розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з п. 2 ч. 8 цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, а так само і за відмову осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно з п. 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння ( крім запаху алкоголю з порожнини рота ); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Із матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №258922 від 17 вересня 2023 року убачається, що цього дня о 22:33 год. у м. Бар по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, допустивши таким чином порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
До протоколу про адміністративне правопорушення додане направлення на огляд до медичного закладу водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, неприродна блідість. У направленні також зроблена відмітка про відмову від огляду.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 17 вересня 2023 року, ним зазначено, що на момент звернення працівника поліції він рухався пішки без автомобіля, через двір від автомобіля. Поліцейський попросив його документи та провів поверхневий огляд. Після проведених дій, з невідомих причин, поліцейський запідозрив, що ОСОБА_1 нервовий і запропонував поїхати на проходження освідування для складення протоколу за ст. 130 КУпАП. Зазначає, що не керував транспортним засобом під час зупинки його поліцейським. 
За даним розписки ОСОБА_2 , вона отримала від працівників поліції автомобіль «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із відстороненням від керування ОСОБА_1 та складання щодо нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2023 року доданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовані події 17 вересня 2023 року. 
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком доведена матеріалами справи. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксований відповідними, належними достовірними та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та є підтвердженням наявності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
За викладених фактичних, об`єктивних обставин справи з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 15 квітня 2024 року, слід погодитися.
Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, ОСОБА_1 доводами власної скарги зазначає лише відсутність доказів керування ним транспортним засобом та незаконність дій працівників поліції.
Проте такі доводи скаржника цілком спростовуються долученим до справи відеозаписом із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля. З відеозапису убачається, що автомобіль «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , рухається вулицею у м. Бар назустріч поліцейському автомобілю, на перехресті вони роз`їхалися, після чого останній розвернувся та поїхав за ним. Наздогнавши автомобіль «Opel Omega», водій із пасажирами із нього уже йшли до будинку. У той же час згідно відеозапису ОСОБА_1 особисто вказує, що швидко не їхав, а нормально заїхав у двір. Після встановлення особи водія та проведення поверхневої перевірки і огляду речей та автомобіля, у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився. Пропозиція пройти огляд була неодноразовою, як і відмова ОСОБА_1 . Слід також зазначити, що із відеозапису убачається, що причиною слідування поліцейського за автомобілем «Opel Omega» був його підозрілий прискорений рух після того, як вони перетнулися на перехресті. 
Тобто долученим до матеріалів справи відеозаписом доводиться керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за його ж власних тверджень у ході розмови із поліцейським, чого він не заперечував у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
У той же час, за наявних у матеріалах справи доказів, неможливо стверджувати про незаконність дій поліцейських з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» правоохоронці для виконання покладених на них завдань вживають заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та у порядку, визначених законом. А згідно з частиною другою цієї статті поліція може застосовувати превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом, для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення
Зрештою долученим до матеріалів справи відеозаписом доводиться безумовна відмова ОСОБА_1 як водія, до того ж у категоричній формі, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння за наслідком послідовних пропозицій поліцейських щодо проходження такого огляду як на місці події за допомогою газоаналізатора, так і у закладі охорони здоров`я. 
Жодних інших доводів ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не наведено. 
Таким чином, доводи, на які посилається скаржник, не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У цілому мотиви скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права. 
З урахуванням викладеного апеляційний суд не знаходить законних, ґрунтовних та об`єктивних підстав для скасування правильної, законної та справедливої постанови судді Барського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Барського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду О.Ю. Береговий