ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Бабич А.М.
суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 травня 2024 року                                                     Справа № 580/11737/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:   
Головуючого судді                    Епель О.В.,   
суддів:                              Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі   

за позовом           ОСОБА_1 

до                     Головного управління Пенсійного фонду України                                                                       в Черкаській області

про                    визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,   

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення від 19.09.2023 №971170121139 про відмову у призначенні пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком;
- визнати протиправною відмову в призначенні їй з 10.01.2023 пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33, ч.2 ст.40 Закону України від 9 липня 2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати відповідача здійснити з 10.01.2023 призначення та виплату пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33, ч.2 ст.40 Закону України від 9 липня 2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, страхового стажу в кількості 45 років 9 місяців, довідки про заробітну плату №32 за період з 01.09.1997 до 28.08.2005, доплати за понаднормовий стаж (25 років) в розмірі 25% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 10.01.2023.
В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначила, що Відповідач під час перерахунку її пенсії невірно застосував показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, без урахування збільшення показника середньої заробітної плати та не врахував додатковий стаж 19 років.   
Позивачка повідомила, що у грудні 2016 року Відповідач безпідставно ототожнив її заяву про перерахунок пенсії з інвалідності ІІ групи із заявою про призначення пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком.   
Посилалася на висновки Верховного Суду у постанові від 14.05.2021 у справі №176/2584/15-а, висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, у постанові від 10.02.2021 у справі №0940/2217/18, від 27.02.2020 у справі №522/22925/16-а.
2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 19.09.2023 №971170121139 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;
- зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати з 10.01.2023 ОСОБА_1 пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33, ч.2 ст.40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням довідки про заробітну плату №32 за період з 01.09.1997 до 28.08.2005, страхового стажу в кількості 41 рік 9 місяців 7 днів (26 років 8 місяців 24дні + 15років 13днів - додаткового), доплати за понаднормовий стаж 21 рік та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058-IV.
З огляду на це, суд встановив, що додатковий страховий стаж Позивачки (з часу встановлення інвалідності, а саме з 06.09.2005 до 19.09.2020 досягнення пенсійного віку, а саме повних 60 років) складає 15 років 13 днів. Загальний страховий стаж станом на 10.01.2023 дату звернення заявою) має складати 41 рік 9 місяців 7 днів (26 років 8місяців 24дні + 15років 13днів). Отже, вказаний додатковий страховий стаж підлягає зарахуванню Відповідачем. Водночас суд визнав необґрунтованими доводи Позивачки та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зарахування Відповідачем до її стажу 19 років 13 днів.
Щодо доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж суд встановив,    що оскільки загальний страховий стаж Позивачки станом на 10.01.2023 складає 41 рік 9 місяців 7 днів, її понаднормативний стаж становить 21 рік, а не 25 років, як стверджує Позивачка.   
Водночас, суд вказав, що оскільки обчислення розміру пенсії відповідно до норм чинного законодавства відноситься до дискреційних повноважень Відповідача, суд не може підміняти вказаний державний орган та здійснювати таке обчислення, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо застосуванням Відповідачем показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення пенсії, суд виходив з того, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Окрім того, суд вказав, що довідка МОУ «Панаєвської школи-інтернату середньої (повної) загальної освіти" від 01.06.2005 №32 підтверджує заробіток Позивачки, який підлягає врахуванню при обчисленні пенсії.
Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку що оскільки    Позивачці на дату звернення із заявою від 10.01.2023 призначено пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком, відсутні підстави зобов`язувати Відповідача її повторно призначати. А тому, зважаючи на те, що Відповідач порушив її право на належний розмір пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком, для ефективного способу повного захисту порушеного права Позивачки наявні обґрунтовані підстави зобов`язати Відповідача перерахувати з 10.01.2023 пенсію Позивачки з інвалідності в розмірі пенсії за віком.
3. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року заяву Позивачки про виправлення описки задоволено.   
Суд ухвалив виправити описки, допущені в мотивувальній та резолютивній частинах рішення від 11 січня 2024 року Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/11737/23 щодо дати досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку, а саме повних 60 років замість вказаної дати « 19.09.2020» вказати вірну « 19.09.2021», замість вказаного додаткового страхового стажу « 15 років 13 днів» вказати вірний « 16 років 13 днів», замість вказаного загального страхового стажу « 41 рік 9 місяців 7 днів» вказати вірний « 42 роки 9 місяців 7 днів», замість вказаного понаднормативного стажу « 21 рік» вказати вірний « 22 роки».
          4. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що на момент звернення в Головне управління із заявою від 10.01.2023 Позивачка вже отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Отже, підстави для призначення з 10.01.2023 пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком - відсутні.
Апелянт також зазначив, що оскільки Позивачка станом на 10.01.2023    вже отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, підстави для переходу на новий вид пенсії, а так само для обчислення та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якого сплачено страхові внески за 2020-2022 роки - відсутні.
Апелянт також вказує, при обчисленні пенсії за віком враховується лише відпрацьований страховий стаж, натомість додатковий стаж не враховується. 
Окремо пенсійний орган зазначає, що суд першої інстанції обчислив страховий стаж, з якого має бути обчислена пенсія Позивачки, чим вийшов за межі завдань адміністративного судочинства.
          5. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 та від 26.02.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з 23.04.2024.
          6. Від Позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, стверджуючи, що доводи Апелянта, викладені в його скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. Окрім того, зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних додаткових доказів і нових обґрунтувань, не містить жодних доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, а зводиться до переоцінки встановлених судом фактів.
           7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
           8. На виконання вказаної ухвали, від Відповідача надійшли відповідні докази у справі.
9. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню частково з огляду на наступне.
10. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного органу Черкаської області та отримує пенсію як особа з інвалідністю в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
05.12.2005 Позивачка звернулася заявою до Відповідача, в якій просила призначити їй пенсію з інвалідності.
Протоколом від 09.12.2005 №3448 підтверджується, що Позивачці з 06.09.2005 призначена пенсія з інвалідності в розмірі пенсії за віком. Загальний стаж - 26 років 8 місяців 22 дні (25.08.2005). Доплата за понаднормативний стаж (за 6 років) становить - 13.84000.
У подальшому 19.12.2016 Позивачка звернулася заявою до Відповідача, в якій просила перерахувати її пенсію.
Відповідно до розпорядження від 21.12.2016 №121139 Позивачці перерахована пенсія з інвалідності в розмірі пенсії за віком. Загальний стаж - 26 років 8 місяців 22 дні (25.08.2005). Доплата за понаднормативний стаж (за 6 років) становить - 42.69000.
Довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №361302 підтверджується, що Позивачці встановлена ІІ група інвалідності.
Згідно з відомостями форми РС-право станом на 25.12.2023 стаж для розрахунку права на пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком становить 26 років 8 місяців 24 дні.
Довідкою МОУ «Панаєвської школи-інтернату середньої (повної) загальної освіти" від 01.06.2005 №32 підтверджується, що заробіток Позивачки, який підлягає врахуванню при обчисленні пенсії, складає: за 1997 рік - 6212737,00, за 1998 рік - 20910,22, за 1999 рік - 31662,93, за 2000 рік - 44357,42, за 2001 рік - 50843,63, за 2002 рік - 92663,65, за 2003 рік - 92690,66, за 2004 рік - 112433,26, за 2005 рік - 104088,48. Зазначено, що довідка видана на підставі розрахунково-платіжних відомостей.   
10.01.2023 Позивачка звернулася із заявою до Відповідача, в якій просила відповідно до ч.2 ст.33 Закону № 1058-IV призначити їй, як непрацюючій особі з інвалідністю ІІ групи, пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком. При обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 вказаного Закону врахувати середню заробітну плату в Україні за 2020-2022 роки, довідку про заробітну плату за період з 01.07.2000 до 31.08.2005, стаж 26 років 8 місяців та додатковий стаж 16 років 1 місяць (513 місяців страхового стажу), коефіцієнт стажу 0,57713 (42*12) +9)/1200*1,35), розрахований із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, доплату за понаднормовий стаж (22 роки) в розмірі 22% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 10.01.2023. Пенсію просила призначити з 10.01.2023.
Із автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд першої інстанції встановив, що на його розгляді знаходилася адміністративна справа №580/1071/23 між тими ж сторонами. Рішенням від 05 червня 2023 року, яке набрало законної сили 13.09.2023, суд адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Відповідача з 10.01.2023 у не прийнятті мотивованого індивідуального акта у формі рішення за заявою Позивачки про призначення пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком. Зобов`язав Відповідача повторно розглянути її заяву від 10.01.2023 про призначення пенсії з інвалідності у розмірі пенсії за віком та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 13 вересня 2023 року апеляційну скаргу Позивачки залишив без задоволення, а зазначене рішення суду без змін.
На виконання рішення суду відповідач розглянув заяву Позивачки від 10.01.2023 та прийняв рішення від 19.09.2023 №971170121139 про відмову у перерахунку пенсії (далі - спірне рішення). У рішенні зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 проведено перерахунок раніше призначених пенсій із використанням показника середньої плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40грн, величини оцінки одного року стажу в розмірі 1 %. Згідно з документами пенсійної справи позивачці з 06.09.2005 призначено пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до п.2 ст. 33 Закону №1058. Відповідно до заяви від 24.03.2008 позивачку переведено на пенсію з інвалідності. 19.12.2016 заявницею подано заяву про перерахунок пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком. Розпорядженням від 21.12.2016 № 121139 здійснено перерахунок пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком. Тому для обчислення стажу з урахуванням періоду із дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку підстав немає. Пенсію обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки (3764,40 грн), який згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат, і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові, заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16,02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» збільшено на коефіцієнти 1,17 (з 01,03.2019), 1,11 (з 01.05.2020), 1,11 (з 01.03.2021), 1,14 (з 01.03.2022). Законодавчі підстави для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки і величини оцінки одного року стажу в розмірі 1.35 відсутні. У зв`язку з тим, що Позивачка отримує пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком, перебуваючи на обліку у Відповідача, як пенсіонер, право на такий перерахунок відсутнє.
31.10.2023 позивачка повторно звернулася заявою про призначення пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком, в якій просила надати рішення про виконання вказаного вище рішення суду щодо повторного розгляду її заяви від 10.01.2023.
Відповідач супровідним листом від 21.11.2023 направив Позивачці спірне рішення.
11. Позивачка, вважаючи протиправними такі дії Відповідача, а своє право на належне пенсійне забезпечення - порушеним, звернулася до суду з цим позовом.
12. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII    (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Згідно з абз.1 ст.1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Стаття 2 Закону №1788-XII передбачає, що за цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.
Відповідно до ст.6 Закону №1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
Згідно зі ст.7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.1 ст.33 Закону України №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України №1058-IV непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно.
Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.   
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону,та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Абзацом другим ч.1 ст.26 Закону України №1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 42    Закону України №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Пунктом 41 розділу XV Прикінцеві Положення Закону України №1058-IV встановлено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:
мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;
збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.45 Закону України №1058-VI пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.
У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права
Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).
Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Висновки суду апеляційної інстанції.
13. Щодо наявності страхового та понаднормового стажу Позивачки
Так, Апелянт у своїй скарзі зазначає, що при обчисленні пенсії за віком враховується лише відпрацьований страховий стаж, натомість додатковий стаж не враховується, а тому страховий стаж Позивачки становить 26 років 8 місяців 24 дні.
Втім, колегія суддів не може погодитися з такими твердження Апелянта з огляду на наступне.
Як вже зазначалося раніше, до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, а саме 60 років.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується Апелянтом, наявний страховий стаж Позивачки становить 26 років 8 місяців 24 дні.
При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, інвалідність Позивачці вперше встановлена 06.09.2005. Повних 60 років вона досягнула 19.09.2021. Таким чином, період з  06.09.2005 по 19.09.2021 зараховується до наявного страхового стажу Позивачки на загальних підставах.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 має страховий стаж 42 роки 9 місяців 7 днів ( 26 років 8 місяців 24 днів + 16 років 0 місяців 13 днів).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний додатковий страховий стаж підлягає зарахуванню Відповідачем.
Окрім того, з огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що у Позивачки також наявний і понаднормовий стаж у розмірі 22 роки.
Як вбачається з матеріалів справи, пенсія з інвалідності у розмірі пенсії за віком вперше призначена ОСОБА_1 з 06.09.2005, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи". А отже збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.
Таким чином, понаднормовий стаж Позивачки становить 22 роки ( 42 р. - 20р.).
Разом з тим, як встановлено абз. 2 ч. ст.28 Закону №1058-VI пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком.
За цих обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обчислення розміру пенсії відповідно до норм чинного законодавства відноситься до дискреційних повноважень Відповідача, які він поки не реалізував, а тому, суд не може підміняти вказаний державний орган та здійснювати таке обчислення.
Разом з тим, з урахування викладеного вище, апеляційний суд вважає безпідставними доводи Апелянта про відсутність у Позивачки понаднормового стажу.
14. Щодо втручання суду першої інстанції у дискреційні повноваження пенсійного органу.
Так, Апелянт вважає, що суд першої інстанції, обчисливши страховий стаж Позивачки, з якого має бути обчислена її пенсія, вийшов за межі завдань адміністративного судочинства.
Однак, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки Відповідач вже реалізував надані йому дискреційні повноваження щодо вирішення питання з приводу наявності у ОСОБА_1 страхового стажу та його розміру, у результаті чого її законне право на отримання пенсії в належному розмірі було порушено, що й призвело до звернення до суду з цим позовом.
При цьому, аналізуючи ці та інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що у рішенні від 30.01.2003 N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Крім того, у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.
15. Щодо врахування під час перерахунку пенсії довідки МОУ «Панаєвської школи-інтернату середньої (повної) загальної освіти" від 01.06.2005 №32
Як вбачається із заяви Позивачки про призначення їй пенсії від 10.01.2023, вона просила Відповідача під час обрахунку її пенсії    врахувати довідку про заробітну плату за період з 01.09.1997 по 31.08.2005 відповідно до довідки від 01.06.2005 №32.
Судом першої інстанції встановлено, що Відповідач повідомив Позивачку про відсутність можливості врахувати вищевказану довідку для перерахунку пенсії, оскільки під час воєнного стану вона не може бути перевірена у рф.
          За цих обставин колегія суддів зазначає, що згідно з Законом, перерахунок пенсій провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
При цьому, довідкою МОУ «Панаєвської школи-інтернату середньої (повної) загальної освіти" від 01.06.2005 №32 підтверджено факт роботи Позивачки у МОУ «Панаєвської школи-інтернату середньої (повної) загальної освіти" та отримання нею заробітної плати у період з 01.09.1997 по 31.08.2005. Окрім того, вказаний період трудової діяльності підтверджується також копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /т.1 а.с. 24-25/.
Водночас, апеляційний суд відзначає, що Позивачка працювала та отримувала заробітну плату у МОУ «Панаєвська школа-інтернат середньої (повної) загальної освіти" у період до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією рф.
При цьому, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією рф припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності видачі вищенаведених довідок.
У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.
Отже, з огляду на вищевикладене, Позивачка не може бути позбавлена права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності видачі вищезазначеної довідки, а тому неврахування Відповідачем заробітної плати Позивачки за вказаний період роботи на підставі вищевказаної довідки, є безпідставним.
16. Щодо відсутності правових підстав для призначення Позивачці пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком
Так, оскаржуючи рішення суду першої інстанції у цій справі, Апелянт зазначає, що на момент звернення Позивачки до нього із заявою від 10.01.2023, ОСОБА_1 вже отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. А тому, підстави для призначення з 10.01.2023 пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком - відсутні.
За цих обставин колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Позивачці дійсно з 21.12.2016 була призначена та перерахована пенсія з інвалідності в розмірі пенсії за віком.   
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи Апелянта та висновок суду першої інстанції про те, що у Відповідача відсутні підстави повторно її призначати.   
При цьому, посилання Позивачки на те, що Відповідач 21.12.2016 безпідставно ототожнив її    заяву про перерахунок пенсії по інвалідності ІІ групи із заявою про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком і призначив її без згоди Позивачки, колегія суддів до уваги не бере, оскільки вони не стосуються предмету спору безпосередньо у цій справі.
Окрім того, ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на оскарження вказаних вище дій Відповідача.
З урахуванням усього викладеного вище, суд апеляційної інстанції вважає правильним рішення суду в частині   зобов?язання Відповідача перерахувати з 10.01.2023 пенсію Позивачки з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.33, ч.2 ст.40 Закону України №1058-IV з урахуванням довідки про заробітну плату №32 за період з 01.09.1997 до 28.08.2005, страхового стажу в кількості 42 роки 9 місяців 7 днів (26 років 8 місяців 24дні + 16 років 13днів - додаткового), доплати за понаднормовий стаж 22 роки та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
17. Водночас, щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020- 2022 роки, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Апелянт у своїй скарзі зазначає, що Позивачка після призначення пенсії не працювала, та згідно з матеріалами пенсійної справи, станом на 10.01.2023    вже отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, а тому, підстави для обчислення та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якого сплачено страхові внески за 2020-2022 роки  відсутні.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів зазначає, що з аналізу викладений вище норм права вбачається, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.
Вказана правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постанові від 17.05.2021 по справі № 185/1473/17.
          Як вже зазначалося судом раніше, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначена Позивачці з 21.12.2016. Тобто в межах спірних правовідносин відсутнє  як первинне призначення пенсії, так і  переведення з одного виду пенсії на інший.
При цьому, у грудні 2016 року пенсія Позивачки була перерахована із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, який згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» збільшено на коефіцієнти 1,17 (із 01.03.2019), 1,11 (із 01.05.2020), 1,11 (із 01.03.2021), 1,14 (із 01.03.2022).
З вказаного вбачається, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у цій частині, оскільки Апелянт діяв у межах та відповідно до чинного законодавства України.
18. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
19. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.     
20. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підлягає задоволенню частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року - скасуванню в частині задоволення позовної вимоги про застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020- 2022 роки під час перерахунку пенсії.
21. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
                              Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року - року в частині задоволення позовних вимог про зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати з 10.01.2023 ОСОБА_1 пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки- скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії у частині позовних вимог про застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки- відмовити.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 24 травня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Епель

Судді:                                                                                          О.В. Карпушова

                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев