ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 686/12049/23
провадження № 61-1340св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 ,
заінтересована особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пасічник Сергій Петрович, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року у складі судді Палінчака О. М. і присяжних: Савіцької Н. А., Баран Н. Л. та постановуХмельницького апеляційного суду від 20 грудня 
2023 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
 
У травні 2023 року ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_3 .
Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_3 є батьком недієздатної ОСОБА_2 , особою з інвалідністю І групи у зв`язку з стійким психічним захворюванням - розумова відсталість з поведінковими розладами. Внаслідок хвороби не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. 29 січня 2010 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_3 договір дарування належної останньому квартири 
АДРЕСА_1 , чим позбавила його права власності на житло. 
Посилаючись на положення частини другої статті 40 ЦК України заявник просила визнати недієздатним ОСОБА_3 з моменту укладення договору дарування квартири, тобто з 29 січня 2010 року. 
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 26 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 грудня 2023 року, заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , залишено без розгляду.
 
Судові рішення мотивовані тим, що заявник не погоджується з укладеним ОСОБА_3 договором дарування квартири, а тому вважали, що у даному випадку має місце спір про право, що виключає розгляд питання про визнання особи недієздатною у порядку окремого провадження.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди дійшли помилкового висновку про наявність спору про право, оскільки у випадку визнання ОСОБА_3 недієздатним з 29 січня 2010 року договір дарування квартири є недійсним в силу частини першої статті 226 ЦК України, а тому відсутні підстави вважати, що спір носить матеріально-правий характер. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі.
Встановлені судами фактичні обставини справи
 
Згідно з пенсійним посвідченням ОСОБА_3 є особою з інвалідністю І групи довічно (а. с. 14).
 
ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 .
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 05 квітня 2023 року ОСОБА_2 визнано недієздатною і над нею встановлено опіку, опікуном призначено ОСОБА_1 
 
29 січня 2010 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним О. А. та зареєстрований в реєстрі під № 81.
 
Вважаючи, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними, заявниця в інтересах недієздатної ОСОБА_2 подала заяву про визнання його недієздатним з 29 січня 2010 року.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
 
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).
 
Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
 
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).
 
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц (провадження № 14-225цс18).
 
Згідно із статтею 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність набувати своїми діями для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.
 
Відповідно до положень частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій 
та (або) керувати ними.
 
Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину (частина друга статті 41 ЦК України).
 
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).
 
Таким чином, недієздатна фізична особа не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, внаслідок чого не здатна набувати своїми діями цивільних прав, створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.
 
Предметом судової діяльності у цьому випадку є безпосереднє визначення наявності підстав для встановлення такого правового стану фізичної особи, як недієздатність. За рішенням суду фізична особа визнається недієздатною повністю, а не відносно конкретного правочину, вчиненого нею.
 
Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною (частина друга статті 40 ЦК України).
 
Тобто, законодавець передбачив можливість вирішення питання 
про недієздатність особи й у випадку залежності від часу виникнення недієздатності правових наслідків за договором.
 
Залишаючи заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки визнання ОСОБА_3 недієздатним на час укладення правочину може мати наслідки щодо дійсності такого договору, тобто існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
 
Проте суди не звернули уваги на те, що від вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у розв`язанні інших цивільних справ. Тому заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку, передбаченому статтями ЦПК України. Одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватись судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина (висновок Верховного Суду у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 175/1741/18).
 
Верховний Суд бере до уваги, що за загальним правилом, у разі виникнення спору про право цивільне під час розгляду справи окремого провадження суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Зазначене положення не поширюється на справи про визнання фізичної особи недієздатною. Це пояснюється тим, що визнання особи недієздатною не надає їй можливості брати участь у процесі, а її інтереси в суді буде представляти законний представник. Тому при вирішенні спору про право цивільне, коли одна із сторін є психічно хворою особою, повинно відбутися визнання цієї особи недієздатною. 
 
У справі, яка переглядається, даних про смерть ОСОБА_3 немає, а тому судам попередніх інстанцій необхідно було розглядати заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_5 , окремо від інших вимог у порядку, передбаченому статтями ЦПК України, тобто в окремому провадженні. 
 
Крім того, суди не звернули уваги на те, що у даному випадку немає спору про право цивільне, оскільки заявник наразі не має права на квартиру, яка належала ОСОБА_3 та яка є предметом договору дарування, укладеного 29 січня 
2010 року між останнім та ОСОБА_4 .
 
Також суди не звернули уваги на таке.
 
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
 
До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із визнанням обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.
 
Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються визнанням обставин. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника (постанова Верховного Суду у справі № 638/4/19 від 07 квітня 2020 року, провадження 
№ 61-18132св19).
 
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.
 
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про визнання певної обставини, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.
 
Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.
 
Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.
 
Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша статті 297 ЦПК України).
У справі, яка переглядається, визнання ОСОБА_3 недієздатним може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_4 , оскільки остання є набувачем майна ОСОБА_3 за укладеним з ним договором дарування від 29 січня 2010 року і заявник просить визнати ОСОБА_3 недієздатним саме з моменту укладення цього договору.
 
Отже суду першої інстанції необхідно належним чином визначитися із суб`єктним складом учасників справи, роз`яснити заявнику право на заявлення клопотання стосовно залучення до участі у справі ОСОБА_4 як заінтересованої особи, сприяти учасникам справи у здійсненні та охороні прав та інтересів і ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 
 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, належним чином визначитися із суб`єктним складом учасників справи, роз`яснити заявнику право на заявлення клопотання стосовно залучення до участі у справі ОСОБА_4 як заінтересованої особи, сприяти учасникам справи у здійсненні та охороні прав та інтересів, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити зібрані у справі докази, дати правову оцінку доводам і запереченням учасникам справи і ухвалити законне та справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.
 
Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).
 
Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пасічник Сергій Петрович, задовольнити.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 грудня 2023 року скасувати, справу направити для розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович