ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа №: 953/12194/23 Головуючий 1 інстанції: Лисиченко С.М. 
Провадження №: 33/818/734/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2024 року  Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві  ОСОБА_1 , з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , з участю його захисника – ОСОБА_3 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 02 2024 року, - 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 коп. 
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №643311 від 05.12.2023, 05.12.2023 о 18 год. 54 хв. в м.Харкові, вул.Пушкінська, 77, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
У судовому засіданні – адвокат Мельнік Р.В. прохав суд закрити провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП посилаючись на підстави, зазначені у письмових заперечення. Крім того зазначив, що ОСОБА_2 не заперечує факт керування транспортним засобом та факт його зупинки працівниками поліції, разом з цим наголошує, що працівниками поліції під час складання протоколу були грубо порушені права ОСОБА_2 , а саме на захист, останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, разом з цим наполягав на участі захисника під час його проведення.
На думку суду першої інстанції, обставини вчинення  ОСОБА_2  правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються протоколом серії ААД №643311 від 05.12.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, складеного інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Ревякіним М.А., рапортом інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Бойко А., відеозаписами з нагрудної камери поліцейського 472537.
Таким чином, суд визнав ОСОБА_2 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник правопорушника ОСОБА_2 – адвокат Мельнік Р.В. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 02 2024 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам закону.
В апеляційній скарзі адвокат Мельнік Р.В. зазначає, що працівниками поліції були порушені права водія ОСОБА_2 , відеозапис є неналежним та недопустимим, а твердження працівника поліції, що він сприймає відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності. 
Додатково апелянт вказує, що водій ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження 

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник Мельник Р.В., підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, вину в діях ОСОБА_2 не визнали. 

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №643311 від 05.12.2023, 05.12.2023 о 18 год. 54 хв. в м.Харкові, вул.Пушкінська, 77, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. 
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 зазначив, що працівники поліції порушили право на захист та право на користування юридичною допомогою ОСОБА_2 , тому всі інші дії працівників поліції вважає незаконними. Крім того, працівники поліції зухвало проігнорували вимоги ОСОБА_2 скористатися юридичної допомогою та дочекатися свого захисника.
При перегляді відеозапису із бодікамери працівників поліції, вбачається, що водія ОСОБА_2 зупинили за порушення правил дорожнього руху, а саме порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг. Після спілкування із ОСОБА_2 працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Як наслідок було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. 
Відповідно до Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, - проводиться лише у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.
На думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 не повідомив працівникам поліції через який час приїде його захисник, а з його поведінки вбачається наявність бажання затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності. 
Додатково апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли виключно в спосіб передбачений законодавством та були зобов`язані протягом двох годин доставити водія ОСОБА_2 , у разі його згоди, до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Із відеозапису також вбачається, що на фрагменті відеозапису 19 год 33 хв 25 сек водій ОСОБА_2 принципово не бажає проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. 
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, належить врахувати, що огляд на стан наркотичного сп`яніння є специфічним медичним оглядом, який може бути проведений лише в спеціальній медичній установі, певними фахівцями.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_2 та законності проведення огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП. 
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. 
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.
У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. 
З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими. 
З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ :
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 02 2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило