УХВАЛА

11 червня 2024 року 
м. Київ

справа №420/28660/23
адміністративне провадження № К/990/20766/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Губської О.А., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року
у справі № 420/28660/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, 26 лютого 2024 року Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Військової частини НОМЕР_1 , відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Військовій частині НОМЕР_1 . Продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. 
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Так з матеріалів касаційного оскарження вбачається, що 26 лютого 2024 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року.
Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції ухвалою від 26 березня 2024 року залишив без руху апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , надав строк апелянту для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Запропоновано апелянту десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та навести інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення. Роз`яснено апелянту, якщо заяву не буде подано у визначений строк або причини пропуску строку буде визнано судом не поважними, то відповідно до статті 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
02 квітня 2024 року від скаржника до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Військовою частиною НОМЕР_1 . Відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Військовій частині НОМЕР_1 , продовжено строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.
25 квітня 2024 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків, в якій апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначаючи про те, що Військова частина НОМЕР_1 з 24 лютого 2022 року і до цього часу приймає участь у воєнних (бойових діях), тому причини, з яких апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження, є об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсними перешкодами та труднощами, які не залежали від нього, що у свою чергу завадило вчасно скористатися своїми процесуальними правами.
Проте, суд апеляційної інстанції вважав, що зазначені обставини не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою із певним штатом працівників, зокрема і працівників штабу, які виконують, в тому числі, і роботу з підготовки і подачі апеляційних скарг, та які не входять до складу військовослужбовців, виконуючих бойові завдання, а отже зазначені обставини не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 .
При цьому, суд вказав, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Разом з тим, відповідно до частин 1, 2, 3 статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право, зокрема: подавати заяви та клопотання; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Згідно із частиною 5 вказаної статті КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Аналізуючи наведені норми адміністративного процесуального законодавства та запроваджені правила на період дії воєнного стану на території України, апеляційний суд врахував відсутність обмежень як в повноваженнях апелянта так і стосовно його прав, обов`язків на вчинення ним певних процесуальних дій.
Без обґрунтування у клопотанні також залишились обставини, що об`єктивно впливають на вчинення апелянтом певних процесуальних дій та усунення недоліків скарги у визначені строк і порядок.
У свою чергу, відповідачем не зазначено обставин, які б перешкоджали подати апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій. Наведені апелянтом твердження за своєю суттю є суб`єктивними обставинами та не можуть бути як підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції суд відмовив.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
У касаційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 зазначає ті ж самі підстави пропуску строку, що і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, оцінка вказаним доводам надана судом апеляційної інстанції та не спростовується скаржником у касаційній скарзі. 
Слід зазначити, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства.
Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.
Крім того, щодо посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, відповідно до якої проходження військової служби є поважною причиною для поновлення строків звернення до суду, слід зазначити таке.
Так, питання поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у всіх абсолютно випадках.
Так посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.
Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк, яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з касаційною скаргою.
При цьому, із заяви скаржника не вбачалось, що неможливість подання скарги у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку саме із введенням воєнного стану, а також не надано будь-яких доказів в підтвердження зазначеного.
Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 стосується введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.
Отже, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо пропуску строку на подання апеляційної скарги або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (пункт 4 частини 1 статті 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі № 420/28660/23.
Керуючись статтями 13, 169, 296, 299, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі №420/28660/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    О. А. Губська