ПОСТАНОВА                              
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                        
                                                                                                                
27 березня 2024 року                                           
м. Київ
 
справа № 212/10157/21
провадження № 61-13820св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,                 Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач    ОСОБА_1 ,
відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, 
третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Повалій Олена Василівна, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року у складі колегії суддів:  Корчистої О. І., Агєєва О. В., Кішкіної І. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ЦГЗК»), третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про оскарження акту розслідування групового нещасного випадку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2013 року на території Петрівського кар`єру ПрАТ «ЦГЗК»  стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими зі смертельним наслідком.
Внаслідок цього нещасного випадку помер батько позивача ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки водія автотранспортних засобів автоколони           № 2 автотранспортного цеху ПрАТ «ЦГЗК».
Оскільки позивач є сином померлого, вважає, що його повинні були повідомити про засідання комісії відносно розслідування нещасного випадку та запросити до участі у даній комісії, він мав право ознайомитися та отримати акт за встановленою формою, проте його права дотримані не були.
В акті проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 15 серпня 2013 року форми Н-5 нещасний випадок, внаслідок якого помер батько позивача, визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, а його причиною визначено: смерть водія ОСОБА_3 в результаті загального захворювання - гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_1 з самоскидом БелА3-75131 госп. № НОМЕР_4.
Вважає, що в акті міститься недостовірна інформація та його висновки не відповідають обставинам справи, оскільки не доведений зв`язок між причинами смерті його батька та загальним захворюванням. Визначаючи момент смерті ОСОБА_3 , комісія спиралася лише на припущення, а не на факти. Батько позивача хронічних захворювань не мав, щорічно проходив обов`язкові медичні огляди та був визнаний придатним для керування транспортним засобом.
Окрім того вказує на те, що відносно причини смерті в документах також існують протиріччя, зокрема в лікарському свідоцтві про смерть № 1507/195 від 03 червня 2013 року та в довідці про причину смерті № 1507/195. 
Також зазначає, що комісія при складанні оспорюваного акту посилалася лише на висновок судово-медичної експертизи (далі - СМЕ), яка була проведена в кримінальному провадженні. Проте, в повноваження судово-медичного експерта не входить надання оцінки наявності причинно-наслідкового зв`язку між виробничими факторами та смертю потерпілої особи. 
Крім того, вважає, що існують розбіжності в обставинах нещасного випадку, які описані в акті, та тим, що зазначено в матеріалах досудового розслідування. 
Також, комісією не було проведено всебічного розслідування. Основним підґрунтям висновків про причини нещасного випадку був висновок СМЕ, який не може врахувати всі чинники, що могли вплинути на даний випадок, важливі виробничі фактори не були враховані під час спеціального розслідування. Висновок СМЕ № 195 також містить багато протиріч та необґрунтовані висновки. 
Членами комісії взагалі не були досліджені умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу. 
У зв`язку з тим, що позивачем було знайдено значну кількість невідповідностей у згаданому вище акті, він просив суд:
- скасувати акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. у Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року в частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_3 ;
- визнати вказаний нещасний випадок у частині, що стосується потерпілого ОСОБА_3 , таким, що пов`язаний з виробництвом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
Скасовано акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року у частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_3 . 
Визнано нещасний випадок, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» у частині, що стосується потерпілого ОСОБА_3 , таким, що пов`язаний з виробництвом. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.
Зокрема,  суд першої інстанції виходив з того, що наявні розбіжності в акті розслідування групового нещасного випадку, а саме - членами комісії не були досліджені умови праці і виробничого середовища, кількісні і якісні характеристики небезпечних шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які можливо вплинули на захворювання батька позивача. Також суд дійшов висновку про неповноту висновку СМЕ, відсутність належних доказів причини смерті ОСОБА_3 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «ЦГЗК» та Південно-східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, яке є правонаступником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, оскаржили його в апеляційному порядку.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року апеляційні скарги ПрАТ «ЦГЗК» та Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задоволено.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року скасовано.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, оскільки не було дотримано порядку, визначеного Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, а позивач до відповідного органу з заявою про призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з водієм ОСОБА_3 спеціальною комісією в іншому складі з підстав невідповідності висновків Акту фактичним обставинам настання нещасного випадку не звертався.
Крім того, суд зазначив, що вирішення питання про встановлення зв`язку нещасного випадку з виробництвом та складення акту за формою Н-1 належить до виключної компетенції спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку, оскільки лише комісія із спеціального розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування, чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
25 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду від  ОСОБА_2  в особі представника - адвоката Повалій О. В. надійшла касаційна скарга на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року.
В касаційній скарзі заявник просить суд скасувати оскаржену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржена постанова ухвалена судом апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу від 25 жовтня 2023 року ПрАТ «ЦГЗК» просить суд у задоволенні касаційної скарги відмовити, оскаржену постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
 
У відзиві на касаційну скаргу від 16 листопада 2023 року Південно-Східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
27 жовтня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії                НОМЕР_2 ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
02 червня 2013 року на території Петрівського кар`єру ПрАТ «ЦГЗК» стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими зі смертельним наслідком. Внаслідок нещасного випадку помер батько позивача ОСОБА_3 , який виконував обов`язки водія автотранспортних засобів автоколони № 2 автотранспортного цеху ПрАТ «ЦГЗК».
На підставі наказу від 03 червня 2013 року № 65-р Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду утворено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК».
Актом проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 12 серпня 2013 року встановлено, що перед початком роботи в зміну з 07 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв. 02 червня 2013 року водій автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 ОСОБА_3 о 07 год. 30 хв. отримав від диспетчера автотранспортного цеху Варфоломієвої Наталії Володимирівни подорожній лист № 079793 з завданням на виконання транспортної роботи для забезпечення виконання функцій відділу технічного контролю щодо контролю показників залізної руди, вказівки щодо маршруту мала надавати контролер відділу технічного контролю. Після проходження перед змінного медичного огляду та перевірки технічного стану автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 ОСОБА_3 об 11 год. 00 хв. під`їхав до адміністративно-побутового корпусу управління Петрівського кар`єру. Контролер відділу технічного контролю Стулій О. І. і геолог Петрівського кар`єру ОСОБА_5 зайняли в автомобілі пасажирські місця.
Після цього водій ОСОБА_3 спрямував автомобіль в Петрівський кар`єр для відбору технологічних проб в вибоях екскаваторів госп. № 10, 22, 32 та на перевантажувальному пункті гор. +110 м Петрівського кар`єру.
У неробочий сектор № 1 слідом за кар`єрним самоскидом БелАЗ - 75131 госп. НОМЕР_4 на перевантажувальний пункт заїхав автомобіль УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , на передньому пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_6 , а в вантажопасажирському кузові - ОСОБА_5 .
Водій автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 ОСОБА_3 , рухаючись по площадці неробочого сектору №1 перевантажувального пункту, за вказівкою контролера ОСОБА_6 спрямував автомобіль в напрямку природнього валу.
Під час руху автомобіля по робочій площадці перевантажувального пункту наступила раптова смерть ОСОБА_3 від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, що в подальшому було підтверджено висновком СМЕ та додаткових методів дослідження.
Автомобіль УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 втратив керування, продовжив рух і сталося його зіткнення з кар`єрним самоскидом БелАЗ - 75131 госп НОМЕР_4. Внаслідок зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 та самоскиду БелАЗ - 75131 госп № НОМЕР_4 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які стали причиною смерті при її перевезенні до лікарні. Ушкодження ОСОБА_3 визначено як такі, що нанесені посмертно. 
За результатами проведення спеціального розслідування нещасного випадку комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, внаслідок якого помер батько позивача, є таким, що не пов`язаний з виробництвом, а його причиною - смерть водія ОСОБА_3 в результаті загального захворювання: гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку з явищами фіброзу та дистрофії нейронів за ішемічним типом, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля УАЗ-3909ВПАХ6 реєст. № НОМЕР_3 з самоскидом БелАЗ-75131 госп. № НОМЕР_4.
Крім цього судом встановлено, що для визначення причин смерті                   ОСОБА_3 була проведена судово-медична експертиза (розпочата 03 червня 2013 року, закінчена 02 липня 2013 року), про що лікарем судово-медичним експертом Шальнєвим О. В. Олександрійського відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» був складений висновок експерта № 195, в якому зазначена причина смерті водія                      ОСОБА_3 : «В результаті гострої ішемії головного мозку внаслідок атеросклерозу судин головного мозку». Згідно висновку у ОСОБА_3 наступила раптова смерть від викликаного загальним захворюванням гострого порушення кровообігу головного мозку, як наслідок атеросклерозу судин головного мозку.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржена постанова суду апеляційної інстанції відповідає не у повній мірі.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Положеннями статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або на уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.
Відповідно до статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частинами першою та другою статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.
 
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
 
У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.
 
Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
 
Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, на час настання нещасного випадку та проведення спеціального розслідування  була врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232).
Порядок № 1232 втратив чинність з 01 липня 2019 року, і з цього часу діє Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (далі - Порядок № 337).
Пунктом 48 Порядку № 337 передбачено у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.
Згідно із пунктом 7 Порядку № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.
 
У відповідності до положень пункту 36 Порядку № 1232 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки із смертельними наслідками.
 
Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку (пункт 38 Порядку № 1232).
Обов`язки комісії із спеціального розслідування нещасного випадку визначені пунктом 14 Порядку № 1232. 
Загальне тлумачення вказаної норми права свідчить про те, що зазначена комісія зобов`язана, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.
Згідно з пункту 47 Порядку № 1232 за результатами спеціального розслідування складаються акти форми Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом). 
Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п`яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід`ємною частиною.
Відповідно до підпунктів 1, 18 пункту 15 Порядку № 1232, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно де законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.
У Порядку № 1232 також визначено, що медичний висновок щодо встановлення зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних, шкідливих виробничих факторів, психоемоційних причин або протипоказань за станом здоров`я виконувати роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування або обстеження потерпілого у формі рішення лікарсько-експертної комісії на запит роботодавця та/або голови комісії. У такому запиті та доданих до нього матеріалах повинні міститися необхідні відомості про обставини нещасного випадку, результати дослідження умов праці і виробничого середовища, зокрема кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які передували настанню нещасного випадку.
Дійшовши висновку про обґрунтованість доводів позивача відносно того, що спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. у Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК», в частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_3 , проведено комісією, яка   утворена  наказом від 03 червня 2013 року № 65-р Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду, неповно, з порушенням Порядку № 1232, суд першої інстанції вирішив, що наявні підстави для скасування акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. в Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК» за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року у частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_3 .
Скасовуючи рішення місцевого суду в цій частині та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині скасування акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, суд апеляційної інстанції посилався на те, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, оскільки не було дотримано порядку, визначеного Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, а позивач до відповідного органу з заявою про призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з водієм ОСОБА_3 спеціальною комісією в іншому складі з підстав невідповідності висновків Акту фактичним обставинам настання нещасного випадку не звертався.
При цьому апеляційний суд застосував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 186/1053/17 (провадження № 61-45421св18), відповідно до якої право вимагати проведення повторного розслідування нещасного випадку шляхом видачі судом відповідного припису є дискредиційними повноваженнями Держпраці, тобто повноваженнями, які надають адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним, і суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень.
Разом із тим, апеляційний суд не прийняв до уваги, що з позовними вимогами про призначення (проведення) повторного розслідування нещасного випадку  ОСОБА_2 в межах цієї справи до суду не звертався, а діюче законодавство не перешкоджає зверненню до суду з позовом про скасування  акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.
При цьому слід ураховувати, що задоволення такого позову само по собі не зобов`язує відповідний уповноважений орган провести повторне  розслідування нещасного випадку, а лише надає йому таке право. Також не позбавляється права звернення до уповноваженого органу з відповідною заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку і потерпілий, який може обґрунтовувати таке звернення наявністю судового рішення про скасування судом акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.
На вказане апеляційний суд належної уваги не звернув, та не перевіривши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції по суті в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не надавши оцінку відповідності висновків місцевого суду встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в частині скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку.
За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, апеляційним судом не встановлено, а суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, тому справу в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про  скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України, необхідно передати для нового розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
При новому розгляді справи апеляційному суду належить врахувати вищевикладене, належним чином дослідити всі зібрані у справі докази, дати їм та аргументам сторін відповідну правову оцінку та ухвалити законне та справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
 
Разом із тим, ОСОБА_2 також була заявлена вимога про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом.
 
Положення Порядку № 1232 дають підстави дійти висновку, що вимоги про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, відноситься до компетенції комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку. Спеціальна комісія встановлює факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом, тобто спеціальна комісія є спеціальним суб`єктом щодо встановлення вказаного факту, рішення якого може бути оскаржено до суду. 
 
Суд не може перебирати на себе функції уповноваженої спеціальної комісії і робити висновки про те, чи відноситься нещасний випадок зі смертельним наслідком до такого, що пов`язаний з виробництвом, а тим більше зобов`язувати комісію зі спеціального розслідування скласти акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання за формою Н-1. 
 
Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від від 21 травня 2020 року у справі № 186/1053/17 (провадження № 61-45421св18), від 18 березня 2020 року у справі № 235/3755/17 (провадження № 61-37170св18), від 26 січня 2022 року у справі № 227/2477/20 (провадження № 61-15810св21), від 08 червня 2022 року у справі № 604/290/19 (провадження № 61-18558св21).
 
При таких обставинах апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 в частині визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_2 про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку скасувати, справу в цій частинінаправити на новий розгляд       до суду апеляційної інстанції.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_2  про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, залишити без змін, оскільки підстави для її скасування в цій частині відсутні. 
 
Керуючись статтями 400, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана представником - адвокатом Повалій Оленою Василівною, задовольнити частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного  акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 02 червня 2013 року о 12 год. 00 хв. у Петрівському кар`єрі ПрАТ «ЦГЗК», за формою Н-5 від 15 серпня 2013 року в частині щодо дослідження обставин та причин нещасного випадку стосовно потерпілого ОСОБА_3 , скасувати, справу в цій частині  направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного  акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                                                 А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко 
 
В. М. Коротун
 
М. Ю. Тітов