УХВАЛА
 
29 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 936/1022/22
провадження № 61-5735ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                         Тітова М. Ю., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник- адвокат Гайдай Оксана Миколаївна, на рішення Воловецького районного суду від 26 травня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року фізична-особа підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог у лютому 2023 року просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди у сумі 353 314,49 грн, яка складається з 220 000,00 грн - основний борг з орендної плати, 81 944,74 грн - пеня, 36 540 грн - інфляційні втрати та                            6 423,80 грн - 3 відсотки річних.
Рішенням Воловецького районного суду від 26 травня 2023 року, яке залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди № 1 від 01 травня 2021 року у розмірі 344 906, 57 грн, яка складається з основного боргу з орендної плати у розмірі 220 000,00 грн, пені у розмірі 81 942,77 грн, інфляційних втрат в розмірі 36 540,00 грн і трьох процентів річних у розмірі 6 423,80 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
19 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдай О. М. в системі «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Воловецького районного суду від 26 травня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від                     20 лютого 2024 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                      01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Ціна позову в цій справі становить 353 314,49 грн, що станом на 01 січня                      2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені представником заявника обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. 
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням і, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник- адвокат Гайдай Оксана Миколаївна, на рішення Воловецького районного суду від                   26 травня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від                      20 лютого 2024 року у справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов