П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10223/23                                                Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
06 червня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.12.2022 про відмову у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати довідки Летичівської селищної ради №1904 від 23.08.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №1903 від 23.08.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи па посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держслужби, виданих Летичівською селищною радою, врахувавши як стаж державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування (з 10.02.2016 по 17.01.2017 - в Меджибізькій селищній раді, з 04.08.2020 по 24.08.2022 (дату звернення про переведення пенсії) - в Летичівській селищній раді) та перевести на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІ1, з дати звернення, а саме з 24.08.2022, здійснивши нарахування та виплату пенсійного забезпечення з врахуванням виплачених сум пенсійного забезпечення, отриманих згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.07.2023  залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 позов задоволено частково.
Зокрема, суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.08.2022 про відмову ОСОБА_1 в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 10.02.2016 по 17.01.2017 та з 04.08.2020 по 24.08.2022 в органах місцевого самоврядування та повторно розглянути заяву від 24.08.2022 про перерахунок пенсії, вид перерахунку - перехід на пенсію за іншим Законом, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у рішенні.
В решті позову судом першої інстанції відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступні обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 11.05.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивачка:
- 10.02.2016 прийнята на посаду заступника Меджибізької селищної голови-начальника відділу економічного розвитку та інвестицій з присвоєнням 10 рангу посадової особи місцевого самоврядування;
- 05.08.2016 переведена на посаду начальника фінансового відділу;
- 17.01.2017 звільнена із займаної посади;
- 04.08.2020 призначена на посаду начальника відділення економіки, торгівлі     та інвестицій Летичівської селищної ради;
- 04.01.2021 призначена на посаду начальника відділу економіки, торгівлі    та інвестицій та прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.
24.08.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".
Заява позивача по принципу екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням від 30.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило позивачці в переведенні на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців. Стаж роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 становить 06 років 05 місяців 28 днів.
Листом від 21.12.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що станом на 01.05.2016 стаж роботи на віднесених до відповідних категорій посад державної служби складає 33 роки 10 місяців 29 днів. Періоди роботи з 10.02.2016 по 01.05.2016 в Меджибізькій селищній раді не зараховані до стажу державної служби, оскільки присвоєний ранг посадової особи місцевого самоврядування. Відповідно не враховується заробітна плата для обчислення пенсії згідно Закону № 889. Тому рішенням від 30.08.2022 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889.
Відповідно до наявного у матеріалах пенсійної справи розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області пенсії позивачки від 12.07.2023 стаж державної служби станом на 01.05.2016 становить 27 років 0 місяців 2 дня
Вважаючи протиправною відмову у переведення на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", позивач звернулася до суду з даним позовом
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову доведеність позивачем заявлених ним вимог.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України регламентовано, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Так, до 01 травня 2016 року суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ).
З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон України №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII, втратив чинність.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13 лютого 2019 року за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18).
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як встановлено судом, 24.08.2022 позивач звернулась до відповідача з заявою щодо переведення її на пенсію по віку відповідно до Закону "Про державну службу" з врахуванням довідок Летичівської селищної ради №1904 від 23.08.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №1903 від 23.08.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи па посадах, віднесених до категорій посад державної служби.
В розрізі спірних правовідносин, суд звертає увагу на те, що право позивача на обчислення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом, і воно не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 520/1972/19.
Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Крім того, відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII, обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII. Отже, у даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 № 283 (Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
У пункті 4 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
В свою чергу, статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що до четвертої категорії відносяться посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.
Як встановлено з матеріалів справи, а саме записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача, остання у періоди з 10.02.2016 по 17.01.2017 року та з 04.08.2020  по 24.08.2022 (день звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу") працювала на різних посадах в органах місцевого самоврядування
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що спірний період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 10.02.2016 по 17.01.2017 та з 04.08.2020 по 24.08.2022 (день звернення до пенсійного органу щодо перерахунку пенсії) в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
При цьому, суд першої інстанції доцільно відзначив, що підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про призначення пенсії (перехід на пенсію за іншим законом) слугував встановлений відповідачем факт недостатності її стажу перебування на державній службі. Інші підстави для відмови у рішенні від 30.08.2022 відсутні.
Окрім того, судова колегія звертає увагу на суперечливість доводів відповідача - апелянта у справі, щодо наявності у позивачки станом на 01.05.2016 необхідного стажу    державної служби (понад 20 років) та висновкам, викладених у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.08.2022, а відтак вказане оскаржуване рішення підлягає до скасування.
Під час судового розгляду відповідачі не довели правомірність спірного рішення та відсутність у позивачки права на перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Щодо доводів апелянта, позивача по справі, про необхідність зобов`язання відповідача врахувати довідки Летичівської селищної ради №1904 від 23.08.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №1903 від 23.08.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи па посадах, віднесених до категорій посад державної, то колегія суддів зазначає, наступне.
Предмет апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині стосується можливості при переведені на пенсію за віком згідно із Законом № 3723-XII та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII врахування довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, необхідних для розрахунку такої пенсії.
Разом з цим, у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем
У свою чергу, вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області обрахувати їй пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідках від 23.08.2022 №1903 та №1904 є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, які ще не обраховані суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Аналогічна правова позиція стосовно вказаного питання висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2023 року у справі №560/8328/22.
Так, згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.
Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача прийняти те чи інше рішення.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі №825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі №2040/6320/18.
Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно зобов`язати відповідача - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, повторно розглянути заяву позивача про переведення її з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та прийняти рішення, з врахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у від 25 вересня 2018 року у справі №500/38/17 (адміністративне провадження №К/9901/37136/18).
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційних скарг, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Матохнюк Д.Б.    Гонтарук В. М.