Справа № 344/18991/21 
Провадження № 22-ц/4808/167/24 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач)                Василишин Л. В.,
суддів:                                        Максюти І. О., Фединяка В. Д.,
секретаря                                         Кузів А. В.                        
за участю                 представника апелянта адвоката Романишин К. В.                                                представника апелянта ОСОБА_1 
представника позивача адвоката Паньківа В. Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарг и Івано-Франківської міської ради та представниці ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2023 року в складі судді Татарінової О. А., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк Віри Олегівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2021 року  ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Івано-Франківської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк В. О., ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 серпня 2019 року вона купила у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . В цьому будинку є чотири квартири. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0455 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У травні 2019 року власники квартир вказаного будинку звернулись до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» з заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_2 . Як під час продажі квартири так і після її продажі ОСОБА_2 не повідомила її, що власники інших трьох квартир мають намір отримати земельну ділянку у спільну сумісну власність. Після розроблення технічної документації 29 січня 2020 року ОСОБА_2 подала в Центр надання адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради заяву про затвердження технічної документації із землеустрою. 25 лютого 2020 року Івано-Франківська міська рада прийняла рішення № 70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки», пунктом 12 якого вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передати ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0455 га, яка розташована на АДРЕСА_3 . На підставі рішення міської ради державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк В. О. зареєструвала за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності на вказану земельну ділянку.
Зазначала, що вона як власник квартири АДРЕСА_4 , незаконними діями інших власників квартир та рішенням Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70- 37 міської ради позбавлена власності на земельну ділянку, на якій знаходиться даний будинок, що є грубим порушенням її конституційних прав та вимог чинного законодавства України.
Враховуючи наведене, позивачка просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» в частині затвердження Івано-Франківською міською радою громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_3 ; визнати незаконними та скасувати державні реєстрації прав сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, номери запису в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 38927530, 38928723 і 38928687, що були здійснені Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк В. О. 30 жовтня 2020 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексні номери: 54863998 від 30 жовтня 2020 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним та скасовано рішення Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» в частині затвердження технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_3 . 
В решті вимог відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що Івано-Франківською міською радою прийнято оспорюване рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки на підставі документів доданих до заяви без врахування набуття позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_5 та набутого нею права користування земельною ділянкою. Таким чином, прийняттям оспорюваного рішення були порушені права позивачки на отримання у спільну сумісну власність земельної ділянки, а тому позов у частині визнання недійсним та скасування рішення міської ради підлягає задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту. Крім того, такий не може бути пред`явлений до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк В. О.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
В апеляційних скаргах представниця ОСОБА_2 – адвокат Романишин К. В. та представниця Івано-Франківської міської ради – Кедик Н. С., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення в частині визнання недійсним та скасування рішення міської ради скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представниця ОСОБА_2 зазначає, що законодавцем визначено вичерпний перелік підстав, за яких суб`єкт владних повноважень може відмовити у затвердженні проекту землеустрою (технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)). При цьому, у разі відмови суб`єкта владних повноважень у затвердженні технічної документації останній має вказати таку підставу у своєму рішенні, прийнятому за наслідками розгляду питання у сфері регулювання земельних відносин. В Івано-Франківської міської ради відсутні були підстави для відмови у затвердженні технічної документації, оскільки технічна документація була розроблена відповідно до положень статті 55 Закону України «Про землеустрій» та містила всі необхідні відомості.
Також вказує, що з моменту набуття права власності на квартиру і до моменту прийняття міською радою оспорюваного рішення позивачка не зверталася в установленому законом порядку щодо приватизації земельної ділянки. А тому вважає, що в даному випадку сама по собі реалізація громадянами права на безоплатну приватизацію землі жодним чином не порушує прав позивачки.
Звертає увагу і на те, що за договором купівлі-продажу від 10 серпня 2019 року об`єктом відчуження була виключно двокімнатна квартира, без жодної згадки про земельну ділянку.
Апеляційна скарга Івано-Франківської міської ради мотивована тим, що вирішуючи питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у спільну сумісну власність  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_5  та ОСОБА_4  спірної земельної ділянки Івано-Франківська міська рада взяла до уваги виготовлену ліцензованою проектною організацією із дотриманням вимог чинного законодавства та погоджену у встановленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Процес приватизації земельної ділянки було розпочато 06 травня 2019 року, коли ОСОБА_3  не мала ще жодного відношення до квартири АДРЕСА_1 . Станом на час прийняття оспорюваного рішення в Івано-Франківської міської ради була відсутня інформація щодо зміни власника квартири АДРЕСА_5 . А тому в Івано-Франківської міської ради були відсутні підстави для відмови у затвердженні технічної документації. 
Позиція інших учасників справи
Відзиви на апеляційні скарги не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні представниця ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та представниця Івано-Франківської міської ради - Медицька С. В. вимоги скарг підтримали, просили їх задоволити.
Представник  ОСОБА_3 вважає скарги необґрунтованими та просив відмовити в їх задоволенні.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом доводів та вимог апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог,а тому апеляційним судом переглядається тільки в цій частині.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Фактичні обставини справи
У травні 2019 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 звернулись до директора ТОВ «Науково-виробничим підприємством «ГІС» із заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки.
На підставі договору №45а від 06 травня 2019 року на замовлення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 товариством складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер: 2610100000:04:004:0212.  
10 серпня 2019 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Воробчук Т. С. та зареєстровано в реєстрі за №532, згідно якого продавець передала у власність, а покупець прийняла у власність – купила квартиру АДРЕСА_1 . 
29 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до міського голови ОСОБА_7 із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: 2610100000:04:004:0212. 
Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року №70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» вирішено, зокрема, затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передати у спільну сумісну власність громадянам земельні ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно додатку 12. Громадянам, вказаним в додатках 5 - 12 до даного рішення зобов`язано зареєструвати право власності земельними ділянками відповідно до чинного законодавства.
У Додатку 12 до рішення сесії міської ради від 25 лютого 2020 року №70-37 у списку громадян, яким затверджується технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передаються у спільну сумісну власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у пункті 2 зазначені: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , кадастровий номер земельної ділянки: 2610100000:04:004:0212, площа 0,0455 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 Цивільного кодексу К України).
Згідно з статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
У статті 156 ЗК України вказано, що у разі видання органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, зазначене узгоджується із способом захисту цивільного права.
Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири, а співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
За частинами першою-третьою статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.
Тобто у разі приватизації громадянами квартир земельна ділянка, на які розташований багатоквартирний будинок, може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування лише співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передання у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, або її частини.
Враховуючи те, що Івано-Франківською міською радою було прийнято оспорюване рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки на підставі документів доданих до заяви без врахування набуття позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_5 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що передача у власність земельної відбулася всупереч вимог закону та порушує права  ОСОБА_3 , як співвласника багатоквартирного будинку.
Доводи апеляційної скарги представниці ОСОБА_2 про те, що позивачка придбала квартиру без вказівки щодо земельної ділянки не заслуговує на увагу, оскільки така обставина не нівелює її права на отримання у постійне користування чи у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового в порядку визначеному земельним законодавством.
Безпідставними є і твердження представниці ОСОБА_2 щодо відсутності порушеного права позивачки, так як оформлення права власності на спірну ділянку вже порушило право користування позивача та позбавило можливості реалізувати право на безоплатну приватизацію в порядку визначеному законом. Фактичне користування ділянкою не спростовує порушене право. 
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційних скаргах щодо відсутності у Івано-Франківської міської ради підстав для відмови у затвердженні технічної документації, оскільки нормами земельного законодавства не передбачено можливості передання у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки. Земельна ділянка передана у спільну сумісну власність в тому числі особі, яка не є власником квартири АДРЕСА_1 , чим уже порушено право позивача. Окреме подання заяви на приватизацію та оформлення технічної документації за існування оскаржуваного рішення не відновило б її порушене право. А отже рішення Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року в частині затвердження технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га не відповідають вимогам закону та порушує права позивачки на отримання у спільну сумісну власність земельної ділянки.
Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщовизнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги Івано-Франківської міської ради та представниці  ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2023 року в оскаржуваній частинізалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови виготовлено 1 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                Л. В. Василишин 
Судді:                                                                                І. О. Максюта 
                                                                               В. Д. Фединяк