ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 398/1883/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу  Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2023 в адміністративній справі №398/1883/23 (суддя Малонова Ю.В.)  за позовом ОСОБА_1 до  Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора першого батальйону третьої роти УПП в Кіровоградській області старшого лейтенанта Наконечного В`ячеслава Віталійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,- 

в с т а н о в и В:
          
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області суду з позовом до ГУНП в Кіровоградській області, Інспектора першого батальйону третьої роти УПП в Кіровоградській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 , у якому просив суд  скасувати  постанову серія ЕАС № 6773684 від 03.04.2023 року по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2023 адміністративний позов задоволено.  
Не погодившись з рішенням суду, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції   подало   апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення  суду першої інстанції та винести постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивач, керуючи транспортним засобом DACIA LOGAN державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-30 км. 799 в межах населеного пункту м. Олександрія, позначеному дорожнім знаком 5.49, де дозволена швидкість руху 50 км/год, рухався зі швидкістю 76 км/год, таким чином перевищив встановлене обмеження швидкості руху для транспортних засобів на 26 км/год, чим порушив вимоги  п. 12.4 Правил дорожнього руху  України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 122 КУпАП. Прилад TruCam є лазерним вимірювачем швидкості руху, а не приладом відеофіксації, а тому встановлення знаків про здійснення відеофіксації законодавством не вимагається, як і стаціонарне встановлення зазначеного приладу. Після зупинки водію було роз`яснено його права та з`ясовано, що він є адвокатом. При цьому, в разі притягнення особи до адміністративної відповідальності до повноважень поліцейського не входить обов`язок надання особі захисника. Таке право він може реалізувати під час оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Як вбачається з аналізу координат вимірювання швидкості руху стосовно позивача (які відображені на публічній мапі у вигляді червоної геолокаційної відмітки), правопорушення вчинено в межах населеного пункту м. Олександрія. Звертає увагу, що населений пункт м. Олександрія позначений дорожнім знаком 5.49 «Населений пункт». Крім цього, поставнова у спарві про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.  

Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції  встановлено, 03 квітня 2023 року інспектором старшим лейтенантом поліції Наконечним Вячеславом Віталійовичем 1 батальйон 3 рота УПП в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1  була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6773684. Як зазначено у вказаній вище постанові позивач 03.04.2023 о 10 год. 02 хв. в м. Олександрія, керуючи транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1  , рухався зі швидкістю 76 км/год., чим порушив вимоги  п. 12.4 ПДР  України, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до п.п. “б” п. 12.9. ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
При цьому, дорожні знаки 3.29, 3.31 є заборонними знаками, відповідно до яких:
- 3.29 “Обмеження максимальної швидкості”. Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.
- 3.31 “Зона обмеження максимальної швидкості”. Забороняється в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення особи до відповідальності слугувало те, що Позивач рухався в межах населеного пункту з перевищенням максимальної швидкості на 26 км/год.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши відеозапис та фотознімки з приладу TruCam II                     LTI 20/20 ТС008378, встановив, що останні фіксують факт перевищення автомобілем марки Dacia Logan з номерним знаком НОМЕР_1 , у межах населеного пункту  м. Олександрія (широта 48о39'30.44''N, довгота 33о5'22.36''Е), дозволеної швидкості руху у межах населеного пункту більше ніж на 20 км/г, адже транспортний засіб рухався зі швидкістю 76 км/г при дозволеній швидкості 50 км/г.
Таким чином, надані Відповідачем докази на підтвердження правомірності оскарженої Позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України.
За доводами Позивача поліцейським порушено порядок використання вимірювача швидкості, адже такий вимірювач не був змонтованим  на узбіччі, а знаходився в руках поліцейського, в постанові не зазначено, що прилад  при фіксації правопорушення працював в автоматичному режимі, а ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відотехніки  для вимірювання та фіксації швидкості суперечить статті 40 Закону України “Про Національну поліцію”.
Надаючи оцінку таким доводам Позивача, суд виходить з наступного.
Статтею 31 Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить  застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).
Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої  в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:
1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;
2) забезпечення дотримання  правил дорожнього руху.
За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.
За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruСam ТС000429 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений  для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може  бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).
Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р.  № UA-MI/1-2903-2012, тип вимірювальної техніки “Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LTI 20/20” зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197- 12.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19784, виданого ДП “Укрметртестстандарт” 07.10.2020  р. та чинного до 07.10.2021  р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 № ТС000429 є придатним до застосування,  максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год (а.с. 43).
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення  правил дорожнього руху  від моменту її фіксації приладом TruCam.
Таким чином, суд апеляційної інстанції визнає помилковими доводи Позивача про порушення Відповідачем порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі. При цьому суд наголошує, що фіксування правопорушення проводилось не в автоматичному режимі.
Поряд із зазначеним колегія суддів звертає увагу і на те, що дорожній знак 5.70 ПДР України “Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху” лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.
В той же час, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху, що свідчить про безпідставність посилань Позивача про протиправність спірної постанови у зв`язку з відсутністю доказів наявності на місці фіксації перевищення швидкості дорожнього знаку 5.70.
Щодо доводів поивача про  порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне
Судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи містять відеозапис, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення позивачем.
Також з вищевказаного відео видно, що інспектором поліції роз`яснено позивачу його права, визначені Конституцією України та КУпАП.
Колегія суддів вважає, що надані представником відповідача відеозаписи є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.
Також колегія суддів зазначає, що позивачу було повідомлено суть скоєного правопорушення, про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення та роз`яснення прав, передбачених статтею 268 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що інспектор патрульної поліції не забезпечив йому права на правничу допомогу та не задовольнив відповідне клопотання, судова колегія відхиляє, оскільки, законодавством передбачено розгляд відповідних справ про адміністративні правопорушення безпосередньо на місці їх вчинення і позивач мав реальну можливість реалізувати своє право на правничу допомогу та забезпечити явку свого адвоката до місця розгляду адміністративного правопорушення, що ним зроблено не було.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що за приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції   -задовольнити . 
Рішення  Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2023 -скасувати. 
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко