КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/2705/2024
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            29 травня 2024 року                                                                              місто Київ
                                                                                                     справа 369/2882/24
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на  постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, ст. 124 КУпАП -
 
      В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Таранов С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу Ford д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 
Вказував, що матеріали справи містять диск з відеозаписами, проте вони мають фрагментарний і вибірковий характер, що не дає змоги всебічно, повно та неупереджено встановити всі обставини справи, а також не відображають факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Зазначав, що наявні відеофайли в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП містять лише діалог патрульних поліцейських, а саме один з працівників поліції дає вказівку іншому, щоб той складав адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 
Посилався на те, що відсутні відеоматеріали подій, які передували переслідуванню автомобіля під куруванням ОСОБА_2 , що в даному випадку є невід`ємною частиною протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №287803 від 04 січня 2024 року, серії ААД №276320 від 04 січня 2024 року.
Вказував, що суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення. Останній заперечує таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії  або надсилання її поштою.
Зазначав, що з даних відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення установлено, що поліцейським не роз'яснено ані суті адміністративного правопорушення, ані прав та обов'язків громадянина, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.
Посилався на те, що ОСОБА_1 не роз'яснено можливість проходження огляду в найближчому медичному закладі у разі незгоди з показниками приладу.
Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У судове засідання апеляційного суду, призначене на 29 травня 2024 року о 13.00 год., ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні його представник Таранов С.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 
28 травня 2024 року від захисника-адвоката Таранова С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про участь в справі в режимі відеоконференції.
Проте, вказану заяву залишено судом без задоволення, у зв'язку з порушенням строків для подання зазначеної заяви, встановлених законодавством.                                            А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п.п.2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України  є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідальність за ст.124  КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди відповідно до 12.3. ПДР України.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№276320, 04 лютого 2024 року о 14.00 год. в селі Шевченкове, на вулиці Княгині Ольги, 49, водій керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, хитка хода). Громадянин ОСОБА_1 від освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №287803, 04 лютого 2024 року о 14.00 год. в селі Шевченкове на вулиці Княгині Ольги, 49, громадянин ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на перепону (дерев'яний паркан), що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2024 року серії ААД №276320;
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2024 року серії ААД №287803;
схемою місця ДТП серії ЄО №624;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2024 року;
актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;
відеозаписом з камери.
Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
З відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонують пройти водію ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі (15:03:05, 15:06:15), на що останній відмовився (15:03:17, 15:06:44).
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не роз'яснено можливість проходження огляду в найближчому медичному закладі у разі незгоди з показниками приладу, оскільки як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, водію ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі (15:03:05, 15:06:15).
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 12.1, 12.3, 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року - залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                      Борисова О.В.