ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 683/2191/23
Провадження № 22-ц/4820/862/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю представників сторін,         
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області в складі судді Посунько Г.А. від 09 лютого 2024 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказувала, що вона є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 га, кадастровий номер 6821887600:04:010:0022, розташованої на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зараз - Дунаєвецька міська територіальна громада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
16.05.2007 року між позивачкою та СТОВ «Агрофірма «Україна» укладено договір оренди землі № 25, за умовами якого ОСОБА_1 передала цю земельну ділянку в оренду СТОВ «Агрофірма «Україна» строком на 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 2 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 167,77 грн., в строк до 31 грудня кожного поточного року. Проте, орендар не виконував свої договірні зобов`язання в частині сплати орендної плати.
10.10.2016 року між позивачкою та СТОВ «Агрофірма «Україна» укладено додатковий договір до договору оренди землі № 25 від 16.05.2007 року, за яким ОСОБА_1 передала цю земельну ділянку в оренду СТОВ «Агрофірма «Україна» на строк до 31.12.2023 року, зі сплатою орендної плати в розмірі 11,73 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладення договору становить 3247,65 грн., в строк до 31 грудня кожного поточного року. СТОВ «Агрофірма «Україна» не виконувало свої договірні зобов`язання в частині сплати орендної плати.
Факт неналежного виконання орендарем СТОВ «Агрофірма «Україна» своїх договірних зобов`язань підтверджується тим, що на примусовому виконанні Дунаєвецького районного ВДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) перебували виконавче провадження № 54760408 та виконавче провадження № 54758374, які були закінчені 24.11.2020 року та 26.01.2021 року.
В подальшому у 2019 році СТОВ «Агрофірма «Україна» реорганізовано шляхом приєднання до ТОВ «Енселко Агро».
07.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Енселко Агро» укладена додаткова угода до договору оренди землі № 25 від 16.05.2007 року, за якою позивачка передала цю земельну ділянку в оренду відповідачу строком на 26 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 6335 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою, в строк до 30 грудня кожного поточного року. При цьому сторони домовились, що розмір орендної плати за перший 2021 рік збільшується на 6211,18 грн. та становить 12546,18 грн., починаючи з 2022 року та всі наступні роки розмір орендної плати становить 6335 грн. Проте ТОВ «Енселко Агро» неналежно виконувало свої договірні зобов`язання в частині сплати орендної плати.
Враховуючи наведене, починаючи з 2007 року орендар неналежно виконував свої договірні зобов`язання в частині своєчасної сплати орендної плати, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для дострокового розірвання договору оренди. 
З цих підстав ОСОБА_1 просила суд розірвати договір оренди землі № 25 від 16.05.2007 року, укладений між нею та СТОВ «Агрофірма «Україна», та стягнути з ТОВ «Енселко Агро» на користь позивача судові витрати.
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09.02.2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Енселко Агро» про розірвання договору оренди землі відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне і задовольнити позов. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не дослідив питання сплати їй орендної плати у період 2007-2016 років та дійшов помилкового висновку про пропуск нею позовної давності за вимогою про розірвання договору оренди землі у зв`язку з несплатою орендної плати за цей період. При цьому з 2016 року орендар частково погашав заборгованість за попередні роки, укладалися додаткові угоди, якими орендар підтверджував наявність у нього зобов`язань зі сплати орендної плати, а отже, позовна давність переривалася.
ТОВ «Енселко Агро» як правонаступник має зобов`язання орендаря за договором оренди землі, укладеним 16.05.2007 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Україна».
Висновок суду про належне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати є припущенням і не ґрунтується на доказах, а додаткова угода укладалася позивачкою з метою погашення заборгованості зі сплати орендної плати новим орендарем.
Заявлений позов є негаторним, на нього не поширюється позовна давність. 
Правовідносини, які виникли між сторонами є триваючими з 2007 року, і позивачка, звертаючись до суду з указаним позовом за захистом своїх порушених прав, не пропустила позовну давність.
Перерахування відповідачем грошових коштів Дунаєвецькому ВДВС в рахунок погашення боргів позивачки у різних виконавчих провадженнях. суперечить умовам договору оренди землі, а виконавчі провадження № 54760408, № 54758374, за якими здійснювалися відрахування, були закінчені ще 24.11.2020 року та 26.01.2021 року. Надані відповідачем квитанції не підтверджують належне виконання умов договору оренди землі з врахуванням додаткових угод щодо сплати орендної плати.

У відзиві ТОВ «Енселко Агро» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Орендар належно сплачував позивачці орендну плату, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі з підстав систематичної невиплати орендної плати. СТОВ «Агрофірма «Україна» у 2019 році не передало ТОВ «Енселко Агро» платіжні документи, які підтверджують виплати позивачці орендної плати за 2007-2016 роки, оскільки строк зберігання цих документів 3 роки. При цьому позивачка не довела, що зверталася до орендаря з приводу невиплати орендної плати за цей період, водночас двічі укладала додаткові угоди щодо продовження строку дії договору оренди землі, що свідчить про недобросовісність та суперечливість її поведінки.

В судовому засіданні представник апелянтки підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну. 

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Так, встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 403270 від 16.10.2006 року є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 га, кадастровий номер 6821887600:04:010:0022, розташованої на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
16.05.2007 року між ОСОБА_1 та СТОВ "Агрофірма "Україна" укладено договір оренди землі № 25, за умовами якого ОСОБА_1 передала належну їй земельну ділянку в оренду СТОВ "Агрофірма "Україна" строком на 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 2 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 167,77 грн., в строк до 31 грудня кожного поточного року.
Договір зареєстрований у Дунаєвецькому районному відділі Дунаєвецької регіональної філії ДП "Центр ДЗК", запис від 17.07.2007 року № 040775300071.
10.10.2016 року між ОСОБА_1 та СТОВ "Агрофірма "Україна" укладено додатковий договір до договору оренди землі № 25 від 16.05.2007 року, за яким строк договору визначено до 31 грудня 2023 року, зі сплатою орендної плати в розмірі 11,73 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладення договору становить 3247,65 грн., в строк до 31 грудня кожного поточного року.
Право оренди зареєстровано 10.02.2017 року. 
15.01.2019 року загальними зборами учасників СТОВ "Агрофірма "Україна" прийнято рішення про припинення СТОВ "Агрофірма "Україна" шляхом приєднання до ТОВ "Енселко Агро".
22.04.2019 року загальними зборами учасників СТОВ "Агрофірма "Україна" та загальними зборами учасників ТОВ "Енселко Агро" затверджено передавальний акт, яким СТОВ "Агрофірма "Україна" передала своєму правонаступнику ТОВ "Енселко Агро" все майно, всі права та зобов`язання.
Згідно статуту ТОВ "Енселко Агро" товариство є правонаступником прав та обов`язків СТОВ "Агрофірма "Україна".
07.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Енселко Агро" укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 16.05.2007 року, за якою ОСОБА_1 передала належну їй земельну ділянку в оренду відповідачу ТОВ "Енселко Агро" строком на 26 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 6335 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою, в строк до 30 грудня кожного поточного року.
Сторони домовилися, що розмір орендної плати за перший 2021 рік збільшується на 6211,18 грн. та становить 12546,18 грн. за повний рік користування земельною ділянкою, а починаючи з 2022 року та всі наступні роки розмір орендної плати становить 6335 грн. (пункт 4.1 додаткової угоди). Право оренди зареєстровано 07.10.2021 року.
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дунаєвецького районного управління юстиції від 26.01.2015 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних і юридичних осіб звернуто стягнення на пай боржника ОСОБА_1 . Цією постановою державний виконавець зобов`язав здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним.
Постановою державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 11.03.2019 року у виконавчому провадженні № 54760408 при примусовому виконанні виконавчого листа № 674/1745/13-к від 25.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 46460 грн., звернуто стягнення на доходи боржниці ОСОБА_1 , що отримує дохід у СТОВ "Агрофірма "Україна". Цією постановою державний виконавець зобов`язав здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення.
Постановою державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 06.02.2020 року у виконавчому провадженні № 54758374 при примусовому виконанні виконавчого листа № 674/1745/13-к від 25.04.2014 року, виданого Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 44489,50 грн., було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ "Енселко Агро". Цією постановою державний виконавець зобов`язав здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення.
Постановою державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС від 24.11.2020 року виконавче провадження № 54760408 закінчено у зв`язку з повним виконанням. 
Постановою державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС від 26.01.2021 року закінчено виконавче провадження № 54758374 у зв`язку з його виконанням.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту несплати позивачці орендної плати за договором оренди землі ТОВ «Енселко Агро», а відтак відсутності правових підстав для розірвання договору оренди землі.
Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.
Так, згідно ч.ч. 1-2 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, який регулює орендні відносини, є Закон України "Про оренду землі".
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оренду землі" о ренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом ч.ч. 1-2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" о рендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 22 цього Закону о рендна плата справляється у грошовій формі. За  згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України п ідставами припинення права користування земельною ділянкою є  систематична несплата земельного податку або орендної плати.
За змістом ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом  ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.   Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції навів детальний розрахунок і правильно констатував, за період 2017 – 2022 років орендар повністю сплатив орендну плату позивачці за договором оренди землі № 25 від 16.05.2007 року з врахуванням додаткових угод. 
Лише за 2018 рік СТОВ "Агрофірма "Україна" не сплатила орендну плату, 01.08.2019 року орендну плату за 2018 рік сплатив його правонаступник ТОВ "Енселко Агро".
Суд також обґрунтовано виходив з того, що за змістом ст.ст. 68, 69 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі постанови виконавця п ро звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яка надсилається для виконання підприємству, що виплачує боржнику дохід, в останнього виникає обов`язок здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. 
Згідно повідомлення Дунаєвецького відділу ДВС від 21.11.2023 року № 25.2-35/41154 на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження № 54764503 щодо боржниці ОСОБА_1 , до якого входило 11 виконавчих документів на загальну суму стягнення 326352,24 грн. (без врахування виконавчого збору та витрат виконавчого провадження). Протягом 2017 - 2022 років на рахунок відділу надходили кошти від ТОВ "Енселко Агро", правонаступника СТОВ "Агрофірма "Україна", як частка від отриманого доходу боржника ОСОБА_1 за оренду земельної ділянки. Кошти, що надходили на рахунок відділу державної виконавчої служби, розподілялися між виконавчими провадженнями із врахуванням ст.ст.45, 46 Закону України "Про виконавче провадження". Останнє виконавче провадження № 54758855 (зі зведеного), по якому погашено залишкову суму боргу в сумі 12000 грн. на користь ОСОБА_3 , закінчено 11.11.2022 року за п.9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". Станом на 21.11.2023 року арешти на майно боржника ОСОБА_1 , накладені згідно постанов про арешт майна та рахунків, знято, борги на користь стягувачів погашено повністю.
При цьому постановами державного виконавця Дунаєвецького РВ ДВС від 11.03.2019 року у виконавчому провадженні № 54760408, від 06.02.2020 року у виконавчому провадженні № 54758374  зобов`язано орендарів здійснювати відрахування з доходів боржника у розмірі 100 % з кожної виплати орендної плати до повного погашення загальної суми боргу 166877,86 грн.
Отже, незалежно від завершення двох виконавчих проваджень, відповідач на виконання постанов державного виконавця правомірно перераховував орендну плату позивачки на рахунок органу ДВС і ця обставина не свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі. 

Водночас суд першої інстанції дійсно не дослідив питання сплати позивачці орендної плати у період 2007-2016 років і передчасно зробив висновок про пропуск нею позовної давності щодо вимоги про розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендної плати за цей період, не встановивши, чи мала місце несплата орендної плати позивачці за цей період.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.  Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.   Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
СТОВ «Агрофірма «Україна» у 2019 році не передало ТОВ «Енселко Агро» платіжні документи, які підтверджують виплати позивачці орендної плати за 2007-2016 роки, оскільки на той час строк зберігання цих документів (3 роки) сплинув. 
При цьому позивачка не надала суду жодних доказів на підтвердження цієї обставини, в тому числі матеріали справи не містять доказів звернень, письмових вимог чи скарг ОСОБА_1 до первісного орендаря СТОВ "Агрофірма "Україна" з приводу невиплати їй орендної плати за цим договором.
ОСОБА_1 також не надала відомості з Державного реєстру про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку за відповідні роки, які містили б відповідні дані про отримання /неотримання нею відповідного доходу за кожен рік згаданого періоду.
При цьому апеляційний суд констатує, що позивачка попри нібито невиплату орендної плати за 10-річний період, 10.10.2016 року уклала зі СТОВ "Агрофірма "Україна" додатковий договір до договору оренди землі № 25 від 16.05.2007 року, продовживши строк оренди ще на 7 років - до 31 грудня 2023 року, а 07.10.2021 року - з ТОВ "Енселко Агро", якою продовжила строк оренди ще на 26 років, що свідчить про недобросовісність та суперечливість поведінки позивачки.
Отже, позивачка не довела достатніми та допустимими доказами невиплату їй орендної плати у період 2007-2016 років, відтак, відсутні правові підстави для застосування позовної давності.
Разом з тим, це не вплинуло на правильність висновку суду про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі з підстав систематичного невиконання орендарем обов`язків щодо виплати орендної плати.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. 
Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2024 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк