ПОСТАНОВА                                        
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 727/3071/23
провадження № 61-5032св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,                 Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
особа, яка звернулась із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, -   ОСОБА_4 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник - адвокат Семенов Олексій Володимирович, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Кулянди М. І., Одинака О. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст заявлених вимог
Улистопаді 2023 року    ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.
В обґрунтування поданого клопотання зазначав, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20березня 2023 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири            АДРЕСА_1 єві.
Однак, 23 березня 2023 року на електронному торговому майданчику ДП «Сетам» відбулись електронні торги з реалізації зазначеної вище квартири в рамках виконавчого провадження № 68587214.
16 червня 2023 року автоматично згенеровано протокол № 584938 про проведення електронного аукціону, переможцем якого став ОСОБА_4 
08 серпня 2023 року на підставі акту про проведення електронних торгів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О. В. видано свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що була придбана ним за 2 623 354,02 грн та раніше належала боржнику ОСОБА_2 .
Того ж дня заявником було подано заяву про державну реєстрацію прав на квартиру, проте нотаріусом було прийнято рішення про зупинення реєстраційних дій через наявність судового рішення, яке містить заборону на їх вчинення.
Вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведенні торгів, не було передбачено та заборонено ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2023 року.
Заявник зазначав, що оскаржуваним рішенням порушуються та обмежуються його права на державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, який придбаний у визначеному законом порядку.
Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_4 просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду                             м. Чернівці від 20 березня 2023 року.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовлено.
Ухвала  суду першоїінстанції мотивована тим, що  ОСОБА_4 не є стороною у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, а тому подання ним заяви про скасування заходів забезпечення вказаного позову суперечить вимогам частини першої статті 158 ЦПК України.
У зв`язку із цим, права заявника підлягають захисту в інший спосіб.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2023 року скасовано, провадження у справі за клопотанням ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову закрито.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що для ОСОБА_4 , який не є учасником справи за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про скасування заборони відчуження майна, заборони суб`єктам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав щодо майна та вчиняти будь-які дії, які б мали наслідком перехід права власності.
У зв`язку з тим, що для заявника передбачено інший спосіб судового захисту, наявні підстави для закриття провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
01 квітня 2024 року ОСОБА_4 в особі представника - адвоката                 Семенова О. В. засобами поштового зв`язку звернувся до суду з касаційною скаргою на постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого                      2024 року.
 
У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення, яким клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова ухвалена судом апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, та без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
01 травня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
Встановлено, що 20 березня 2023 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з заявою про забезпечення позову (до подання ним позовної заявидо  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 про стягнення заборгованості).  
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м, та належить на праві власності ОСОБА_5 .
Заборонено суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав щодо квартири  АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м, реєстраційний номер майна 33532724 та вчиняти будь-які дії, які б мали наслідком перехід права власності від ОСОБА_2 до іншої особи.
29 березня 2023 року ФОП  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2023 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_7 ,                      ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 % річних з суми боргу за кредитним договором від 04 серпня 2008 року № 24.100/08-СК за період з 01 січня                      2018 року по 31 січня 2022 року в сумі 81 169 доларів США солідарно. У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Згідно з актом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва                         Павлюка Н. В. про проведення електронного аукціону/торгів від 23 червня  2023 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3227/12, виданого 23 січня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості на суму 3 051 259,81 грн Державним підприємством «Сетам» 23 березня 2023 року проведено електроні торги з реалізації лоту № 523923, а саме - квартири АДРЕСА_1 . Переможцем торгів став ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва від 08 серпня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лящук О. В. на підставі акту про проведений електронний аукціон/торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. 23 червня 2023 року, посвідчено, що ОСОБА_4 належить на праві власності майно, що складається з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1583762680000, яке придбане ОСОБА_4 .
Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу                   м. Києва Лящук О. В. про зупинення реєстраційних дій від 08 серпня 2023 року № 68784697 встановлено наявність обставин, які є підставою для зупинення реєстраційних дій, а саме ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2023 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана постановаапеляційного суду   відповідає не у повному обсязі.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
 
Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
 
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
 
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
 
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
 
Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
 
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
 
Звертаючись до суду з клопотанням про  скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_4 зазначав, що набув право власності на квартиру АДРЕСА_1  у порядку реалізації майна з електронних торгів, проте ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2023 року про забезпечення позову обмежує його право на державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості.
 
Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
 
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
 
Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
 
Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.
 
Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
 
Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.
 
Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
 
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня                      2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц 
(провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).
 
У справі, яка переглядається, встановлено, що ФОП  ОСОБА_1 у березні                       2023 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м, та належить на праві власності ОСОБА_5 ; заборонено суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 кв.м, реєстраційний номер майна 33532724 та вчиняти будь-які дії, які б мали наслідком перехід права власності від ОСОБА_2 до іншої особи.
 
29 березня 2023 року ФОП  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, судом було відкрито провадження у справі за цим позовом.
 
ОСОБА_4 не є учасником справи за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, на забезпечення якого вжито заходи забезпечення позову. 
 
З огляду на викладене, з урахуванням положень частини першої статті 158 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що                  ОСОБА_4 позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, оскільки для нього чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.
 
Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
 
Разом із цим, необхідно зазначити, що суд вправі закрити провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.
 
Такі підстави чітко та вичерпним чином визначені у частині першій статті 255 ЦПК України.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
У справі, що переглядається, підстава, передбачена пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі відсутня. 
 
При таких обставинах, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.
 
Водночас, оскільки ОСОБА_4 не мав права на подання до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, то така заява не може предметом судового розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.
 
Щодо клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
 
У касаційній скарзі     ОСОБА_4 заявлено клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Колегія суддів Верховного Суду не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
 
Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати 
або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 404 ЦПК України).
 
Частиною п`ятою статті 403 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, 
що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна 
для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 30 жовтня 
2018 року у справі № 757/172/16-ц (провадження № 14-475цс18), виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.
 
Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки заявником 
не наведено мотивів та аргументів для такої передачі, наведені заявником обґрунтування у розумінні положень частини п`ятої статті 403 ЦПК України 
не є тими обставинами, що містять виключну правову проблему і необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а тому у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 400, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник - адвокат Семенов Олексій Володимирович, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник - адвокат Семенов Олексій Володимирович, задовольнити частково.
 
Постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року змінити. Скасувати її в частині закриття провадження у справі за клопотанням ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову. Клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову повернути заявнику без розгляду. 
 
В іншій частині постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 лютого                             2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                  М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                             А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко 
 
В. М. Коротун
 
М. Ю. Тітов