ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1476/24 Справа № 202/4120/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 травня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: представника потерпілого ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого- ОСОБА_2 - адвоката Грищенка В.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року щодо

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А:
При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 28 грудня 2023 року, о 17 год. 24 хв., в м.Дніпрі на вул.Калиновій водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Шевроле Круз, д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому світлофорним об`єктом перехресті з пр.Слобожанським, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 (розділ 34 ПДР України) та вимоги світлофорного об`єкта в додатковій секції щодо напрямку тільки вправо, проїхав прямо, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Тесла, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував в попутному напрямку. В результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 , порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18, розділ 34, п.8.7.3б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілого- ОСОБА_2 - адвокат Грищенко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП за п. 7 ст. 247 КУпАП без з`ясування вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки суд не з`ясував всі обставини справи, які могли б вплинути на правильність рішення по суті, та не встановив наявність вини  ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди;
- водій  ОСОБА_3 не виконав вимог дорожнього знаку 5.18, дорожньої розмітки1.18, п.8.7.3б) ПДР, та замість дозволеного руху вправо, виконав перетин перехрестя прямо, що і стало причиною ДТП. 
        Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи , особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_2 , до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
В суді апеляційної інстанції представник потерпілого  ОСОБА_1  підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
  Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності без з`ясування обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як не проаналізував та не надав належної оцінки доказам, чим порушив ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо з`ясування всіх обставини справи, встановлення чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідження наявних у справі доказів та надання їм правової оцінки.
       Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
       Згідно із ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
       Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.
        Однак, ч. 2 ст. 283 КУпАП не містить будь-яких винятків щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, тому виконання вимог щодо постанови, передбачені цією статтею, є обов`язковим і для цього виду постанов.
        Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення , у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Відповідно до п. 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Вказана норма КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.
        Однак, відповідно до ч. 2 статті 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
        Тому п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Так, п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП містить посилання саме на ст. 38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.
       Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.
        Однак, суддя, посилаючись на порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі Конвенція), не розкриває проблеми, в чому саме полгає порушення права на справедливий суд.
Разом з тим, ст. 6 Конвенції стосується права обвинуваченого, однак у відповідності до рішення ЄСПЛ «Engel and Others v. The Netherlands» не кожна справа про адміністративне правопорушення може бути віднесена до «кримінального обвинувачення” в розумінні статті 6 Конвенції. Суддя першої інстанції не навів обґрунтування, чому саме ця справа віднесена до категорії “кримінального обвинувачення”. 
При цьому, суд закрив провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки наявне клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , -  ОСОБА_3 про закриття провадження з нереабілітуючих підстав, що не узгоджується із приписами п. 7 ст. 247 КУпАП, яка відсилає до ст. 38 цього Кодексу “Строки накладення адміністративного стягнення”.
              Отже, прийняте рішення  не узгоджується із положеннями ст. 38, 247 КУпАП. 
З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими – обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
        Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.
        Враховуючи викладене, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною , яка спростовує факт наявності вини особи у скоєному адміністративному правопорушенні. 
        Таким чином, потерпілий не обмежений у своєму праві звернення до суду для забезпечення доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
        У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»). 
Допущені порушення є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови.
В ході апеляційного перегляду знайшли підтвердження доказами обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що 28 грудня 2023 року, о 17 год. 24 хв., в м.Дніпрі на вул.Калиновій водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Шевроле Круз д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому світлофорним об`єктом перехресті з пр.Слобожанським, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 (розділ 34 ПДР України) та вимоги світлофорного об`єкта в додатковій секції щодо руху тільки вправо, проїхав прямо, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Тесла д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував в попутному напрямку. 
Дорожня розмітка 1.18, розділу 34 ПДР України показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту.
Відповідно до вимог п.8.7.3б) Правил дорожнього руху України зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.
Невиконання вимог дорожньої розмітки щодо дозволеного напрямку руху по смугах на перехресті (1.18, розділу 34 ПДР України) та світлофорного об`єкта в додатковій секції «рух тільки вправо» ( п. 8.7.3б ПДР) підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №741823 від 11.03.2024 року, копією схеми ДТП від 28.12.2023 року; копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.12.2023 року; фотознімками із зображенням дорожньої розмітки; відеозаписом із камер системи ситуаційного спостереження м. Дніпра, які розташовані на перехресті просп. Слобожанського та вул. Калинова за 28.12.2023 року з 17:23 години до 17:25 год., відповідно до якого водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Шевроле Круз, д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому світлофорним об`єктом перехресті з пр.Слобожанським, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 (розділ 34 ПДР України) та вимоги світлофорного об`єкта в додатковій секції щодо напрямку тільки вправо, проїхав прямо, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Тесла, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував в попутному напрямку; відповіддю на адвокатський запит від КП “Транспортна інфраструктцра міста” ДМР. 
          Отже, в діях  ОСОБА_3  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому  ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 , згідно із протоколом про адміністративне правопорушення було вчинено 28.12.2023 року, тому у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.  
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
                                П О С Т А Н О В И Л А: 
Апеляційну скаргу представника потерпілого- ОСОБА_2 - адвоката Грищенка В.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська  від  14 травня 2024 року  – задовольнити. 
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року,  якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3  за ст. 124 КУпАП  закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності —скасувати.
Прийняти нову постанову. 
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко