ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 червня 2024 року           справа №360/103/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі № 360/103/24 (головуючий І інстанції Кисіль С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В: 

В січні 2024 року ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого звернулася адвокат Єрьоміна Наталія Анатоліївна (далі – представник позивача), звернувся  до суду з позовом  до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), в якому представник позивача, з урахуванням ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року та ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року, просив: визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 25 липня 2023 року доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”; зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області перерахувати та виплатити з 25 липня 2023 року позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб” з основним розміром 80% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу призначено пенсію з основним розміром 80% грошового забезпечення відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XI “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262-XI).
14 липня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” (далі – постанова № 713), якою установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону № 2262-XI (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21 відповідачем було проведено перерахунок пенсії          позивача з 01 грудня 2019 року без врахування вищезазначеної доплати у розмірі 2000,00 грн з 01 жовтня 2022 року.
Вважаючи, що перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою № 713. Відповідач відмовив у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі № 360/103/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у здійсненні ОСОБА_1 виплати з 25 липня 2023 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25 липня 2023 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України  від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки після проведеного перерахунку пенсії Позивача її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713 відсутні. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. 
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.              
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XI “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, розмір пенсії обчислено із розрахунку 80 % відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом від 26 жовтня 2010 року за пенсійною справою № 1203006530-MBC.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 23 травня 1996 року серії НОМЕР_1 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до протоколу від 26 жовтня 2011 року за пенсійною справою                           № 1203006530 (MBC) позивачу з 26 жовтня 2011 року призначена пенсія із сум грошового забезпечення: посадовий оклад – 650,00 грн, оклад за військове звання – 125,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (40 %) – 310,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за особливо важливі завдання (50 %), премія (33 %) – 1066,08 грн, всього в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 2151,08 грн. Основний розмір пенсії: 80 % грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі 1720,86 грн. Розмір пенсії з 01 вересня 2014 року складає    2348,86 грн.
З розрахунку пенсії за вислугу років на 01 січня 2016 року та протоколу за пенсійною справою № 1203006530-МВС вбачається, що позивачу проведений перерахунок розміру пенсії із сум грошового забезпечення: посадовий оклад – 2400,00 грн, оклад за військове звання – 2000,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (50 %) – 2200,00 грн, всього – 6992,70 грн. Основний розмір пенсії: 70 % грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі 4894,89 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 11 травня 2021 року № 59 “Про відмову в перерахунку пенсії”. Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ від 22 квітня 2021 року № 22/6-1637 про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб” з 01 липня 2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії та встановлено щомісячну доплату у розмірі 1300,73 грн, розмір пенсії з 01 липня 2021 року складає 8325,39 грн та обчислено із розрахунку 80 % відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01 липня 2021 року за пенсійною справою № 1203006530-МВС.
Щомісячна доплата до пенсії у розмірі 1300,73 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб” позивачу нараховувалась та виплачувалась з 01 липня 2021 року по 30 вересня 2022 року, про що свідчать розрахунки на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1203006530-МВС.
У вересні 2022 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21 ГУ ПФУ в Луганській області здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ від 22 квітня 2021 року № 22/6-1637, що підтверджується розрахунками на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача № 1203006530-МВС з 01 жовтня 2022 року.
Згідно з розрахунків на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача № 1203006530-МВС різниця між фактично виплаченою позивачу пенсією та донарахованою сумою доплати до пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 30 вересня              2022 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду                      від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21 складає 193022,97 грн.
Відповідно до перерахунків пенсії за пенсійною справою № 1203006530-МВС після проведеного перерахунку за рішенням Луганського окружного адміністративного суду         від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21 розмір пенсії позивача з 01 грудня 2019 року склав 12239,26 грн (70 % від грошового забезпечення), з 01 березня 2020 року – 12938,53 грн (70 % від грошового забезпечення), з 01 липня 2020 року – 12994,03 грн (70 % від грошового забезпечення), з 01 грудня 2020 року – 13036,78 грн (70 % від грошового забезпечення),          з 01 липня 2021 року – 13100,53 грн (70 % від грошового забезпечення), з 01 грудня               2021 року – 13160,53 грн (70 % від грошового забезпечення), з 01 березня 2022 року – 14794,33 грн (70 % від грошового забезпечення), з 01 липня 2022 року – 14864,08 грн (70 % від грошового забезпечення).
Станом на 01 лютого 2024 року розмір пенсії позивача складає 15367,08 грн та обчислено із розрахунку 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою № 1203006530-МВС від 01 лютого 2024 року.
31 жовтня 2023 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою про поновлення позивачу виплат у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”.
У відповіді від 30 листопада 2023 року № 7311-7849/К-02/8-1200/23 на заяву позивача від 31 жовтня 2023 року за вх. № 7849/К-1200-23, ГУ ПФУ в Луганській області зазначило, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб” визначено, що з 01 липня 2021 року доплата у розмірі 2000,00 грн встановлюється до основного розміру пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 цього Закону. За нормами абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб” у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту (2000,00 грн), не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. За розглядом електронної пенсійної справи позивача встановлено, що після проведення ГУ ПФУ в Луганській області у вересні 2022 року перерахунку пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21 її основний розмір збільшився на суму, що перевищує 2000,00 грн. Враховуючи наведене, підстави для встановлення щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”, відсутні.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначаються Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон               № 2262-XII).
Вказаний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-XII.
Частиною третьою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за Законом № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статі 63 Закону № 2262-ХІІ).
11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року (далі – постанова № 988), якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.
При цьому пунктом 7 постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.
Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України        від 06 квітня 2016 року № 260 “Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських” відповідно до статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII “Про Національну поліцію” (далі – Закон № 580-VIII), постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та який набрав чинності 27 травня 2016 року.
Тобто, у встановлений постановою № 988 двотижневий строк уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України не було затверджено порядку і умов грошового забезпечення поліцейських.
Таким чином, у січня 2016 року поліцейські фактично не отримували доплат, додаткових видів грошового забезпечення через неприйняття уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України відповідного нормативно-правового акта.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ Уряд ухвалив постанову № 103, яка набрала чинності 24 лютого 2018 року, абзацом першим пункту 3 якої встановив, перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Зміст наведеної норми пункту 3 постанови № 103 свідчить про те, що нормотворець пов`язав перерахунок пенсій відповідній категорії осіб, які отримують пенсію за Законом         № 2262-ХІІ з 01 січня 2016 року із складовими грошового забезпечення поліцейського, у тому числі щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавками, доплатами, підвищеннями), які фактично виплачувались поліцейським у січні 2016 року, оскільки пов`язав їх із сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування саме за січень 2016 року.
Проте такі обставини не можуть ставитись у залежність з правом на належаний розмір пенсійного забезпечення з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, визначених у статті 43 Закону № 2262-ХІІ.
При цьому пунктом 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 № 260 “Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських” визначено, що він застосовується з дня набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто з 07 листопада        2015 року.
Так, пунктом 3 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням;              3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Зокрема, розділом ІІ Порядку № 260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання “заслужений” (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за учене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду                          від 19 листопада 2019 року, в адміністративній справі № 826/12704/18, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови № 103.
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України        від 13 лютого 2008 року № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року був зумовлений набранням законної сили рішенням Луганського окружного адміністративного суду                 від 11 серпня 2021 року у справі № 360/3101/21, яким, зокрема, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ від 22 квітня 2021 року № 22/6-1637.
Разом з цим, суд наголошує на тому, що законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, “умовами” слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під “порядком” розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення “розміру” перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.
До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Вказане свідчить про суперечність положень пункту 3 постанови № 103 нормам Закону № 2262-ХІІ, про що також, було зазначено й у висновках судів, які розглядали справи № 826/12704/18 та № 826/3858/18.
Водночас, суд зазначає, що відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18 і            від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, суди у період чинності пункту 3 постанови № 103 у правовідносинах щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасована ця норма постанови Уряду судом), хоч ця норма й не була скасована на момент перерахунку пенсій відповідній категорії осіб у 2018 році на підставі постанови № 988.
З урахуванням вказаного, оскільки зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року, як колишнього працівника міліції на підставі постанови № 988, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, визначеного у статті 43 Закону № 2262-ХІІ та в повному розмірі.
У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України 14 липня 2021 року прийняв постанову № 713 (далі – постанова № 713), пунктом 1 якої установив з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону         № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (абзац 1 пункту 1 постанови № 713).
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту (абзац 2 пункту 1 постанови № 713).
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків,           коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на         2000,00 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру (абзац 3 пункту 1 постанови № 713 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом № 2262-ХІІ, починаючи з 01 липня         2021 року (абзац 4 пункту 1 постанови № 713).
Таким чином, перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.
Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах                 від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22, від 02 березня 2023 року у справі              № 600/870/22-а і від 04 квітня 2023 року у справі № 380/25987/21.
З урахуванням вказаного, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ в Луганській області з 01 грудня 2019 року на виконання рішення суду з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття цієї постанови, а саме поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою про необхідність нарахування та виплати щомісячної доплати за постановою № 713. При цьому відповідач не приймав жодного рішення за результатами надходження до нього цієї заяви, чим допустив протиправну бездіяльність у здійсненні виплати щомісячної допомоги. Отже вимога про визнання дій відповідача протиправними не підлягає задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушено права.
Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
У частині другій статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку про необхідне: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області у здійсненні виплати з 25 липня 2023 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установленої постановою № 713; зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу з 25 липня 2023 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою № 713.
Вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови № 713 з основним розміром 80 % грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум не підлягають задоволенню, оскільки розмір 2000,00 грн щомісячної доплати визначено постановою № 713 та виплачується конкретною сумою до пенсії без врахування відсоткового розміру грошового забезпечення позивача.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.    
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі № 360/103/24 - залишити без задоволення.                        
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі № 360/103/24 - залишити без змін.                           
Повне судове рішення складено 13 червня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.Д. Компанієць

                                                                                                              І.В. Сіваченко